Єдиний європейський акт
                            (укр/рос)

                      Угода  від 17.02.1986

     { Консолідовані версії Договору про Європейський Союз
       та  Договору про функціонування Європейського Союзу
       з протоколами та деклараціями  станом на 30.03.2010
       див. в ( 994_b06 ) }

     Його Величність Король  Бельгійців,  Її  Величність  Королева
Данії,  Президент  Федеративної  Республіки  Німеччина,  Президент
Грецької Республіки,  Його Величність  Король  Іспанії,  Президент
Французької Республіки,  Президент Ірландії, Президент Італійської
Республіки, Його Королівська Високість Великий Герцог Люксембургу,
Її   Величність  Королева  Нідерландів,  Президент  Португальської
Республіки, Її Величність Королева Об'єднаного Королівства Великої
Британії і Північної Ірландії,

     спонукувані прагненням продовжити справу, розпочату на основі
установчих договорів про Європейські Співтовариства, і перетворити
всю  сукупність відносин між їхніми державами в Європейський Союз,
відповідно до Урочистої Штутгартської  декларації  від  19  червня
1983 року;

     сповнені рішучості  створити цей Європейський Союз на основі,
по-перше,  Співтовариств, що функціонують відповідно до їх власних
правил,  і,  по-друге, Європейської  співпраці  в сфері зовнішньої
політики держав,  що поставили свої підписи,  і наділити цей  Союз
компетенцією, необхідною для його функціонування;

     сповнені рішучості  сприяти  спільними  зусиллями  розвиткові
демократії,  що спирається на основні права, визнані конституціями
і законами  держав-членів,  Конвенцією  про  захист прав людини та
основних   свобод  ( 995_004 )  і Європейською соціальною  хартією
( 994_300 ), у першу чергу на право свободи, рівності і соціальної
справедливості;

     переконані в тім,  що європейська ідея, результати, досягнуті
в сферах європейської інтеграції і політичної співпраці,  а  також
необхідність подальшого розвитку відповідають устремлінням народів
Європи,  що живуть в  умовах  демократії,  для  яких  Європейський
Парламент,   обраний  на  основі  загального  виборчого  права,  є
необхідним засобом волевиявлення;

     усвідомлюючи лежачу на Європі відповідальність у  зв'язку  зі
зростаючим прагненням виступати з єдиних позицій і діяти солідарно
й узгоджено,   щоб   найбільш  ефективно  захищати  свої  загальні
інтереси і незалежність, а також підкреслювати принципи демократії
і законності та прав людини,  яким вони прихильні,  для того,  щоб
внести свій  загальний  внесок  у  підтримку  миру  і  міжнародної
безпеки  відповідно  до  зобов'язань,  що  вони  прийняли в рамках
Статуту Об'єднаних Націй ( 995_010 );

     сповнені рішучості  поліпшувати економічний і соціальний стан
шляхом розширення сфери дії загальної політики і постановки  нових
цілей і    забезпечувати    більш    гармонічне     функціонування
Співтовариств,  надаючи  можливість  його органам реалізувати свою
компетенцію  в  умовах,   що   найбільш   відповідають   інтересам
Співтовариства;

     оскільки глави держав і урядів на своїй Паризькій конференції
19  -  21  жовтня  1972 року схвалили мету послідовного здійснення
економічного і валютного союзу;

     беручи до уваги Додаток  до  Висновку  головуючої  країни  на
засіданні  Європейської  Ради  у  Бремені  6 і 7 липня 1978 року і
Брюссельську резолюцію Європейської Ради від 5  грудня  1978  року
про  створення  Європейської валютної системи (ЄВС) і пов'язаних з
нею питань   і   відзначаючи,  що  відповідно  до  цієї  резолюції
Співтовариство і центральні банки  держав-членів  розпочали  низку
заходів,  покликаних  забезпечити  реалізацію співпраці у валютній
сфері;

     вирішили ухвалити  цей Акт і призначили з цією метою як своїх
повноважних представників:

     Його Величність Король Бельгійців:
     Пана Лео Тіндеманса, міністра зовнішніх зносин;

     Її Величність Королева Данії:
     Пана Уффе Еллеманн-Єнсена, міністра закордонних справ;

     Президент Федеративної Республіки Німеччина:
     Пана Ганса-Дитріха Ґеншера,
     федерального міністра закордонних справ;

     Президент Грецької Республіки:
     Пана Каролоса Папоуліаса, міністра закордонних справ;

     Його Величність Король Іспанії:
     Пана Франсіско Фернандеса Ордоньєса,
     міністра закордонних справ;

     Президент Французької Республіки:
     Пана Ролана Дюма, міністра зовнішніх зносин;

     Президент Ірландії:
     Пана Пітера Беррі, міністра закордонних справ;

     Президент Італійської Республіки:
     Пана Джуліо Андреотті, міністра закордонних справ;

     Його Королівська Високість Великий Герцог Люксембургу:
     Пана Роберта Ґоббельса, державного секретаря,
     міністра закордонних справ;

     Її Величність Королева Нідерландів:
     Пана Ганса ван ден Брука, міністра закордонних справ;

     Президент Португальської Республіки:
     Пана Педро Пірес де Міранда,
     міністра закордонних справ;

     Її Величність  Королева   Об'єднаного   Королівства   Великої
     Британії і Північної Ірландії:

     Пані Лінду Чокер,  державного міністра  закордонних  справ  і
     справ Співдружності;

     які, обмінявшись своїми повноваженнями,  знайденими в повному
порядку і в належній формі, погодилися про нижченаведене.

                            ЧАСТИНА I

                        Загальні положення

                             Стаття 1

     Мета Європейських  Співтовариств  і  європейської  політичної
співпраці полягає в тому, щоб спільно сприяти реальному просуванню
до Європейської єдності.

     Європейські Співтовариства   засновані   на   Договорах   про
заснування  Європейського  Співтовариства  з  вугілля   та   сталі
( 994_026 ),    Європейського    Економічного       Співтовариства
( 994_017 ),   Європейського    Співтовариства   з атомної енергії
( 994_027  )  і  на  наступних договорах і актах,  що змінюють або
доповнюють їх.

     Політична співпраця регулюється частиною III.  Положення цієї
частини   підтверджують   і   доповнюють   процедури,  прийняті  у
Люксембурзькій (1970 р.),  Копенгагенській (1973 р.) і Лондонській
(1981 р.) доповідях,  в Урочистій Декларації про Європейський Союз
(1983 р.), а також поступово сформовану практику держав-членів.

                             Стаття 2

     Європейська Рада   включає   керівників   держав   і   урядів
держав-членів  і  голову  Комісії  Європейських Співтовариств.  Їм
допомагають міністри закордонних справ і один із членів Комісії.

     Європейська Рада засідає не рідше двох разів на рік.

                             Стаття 3

     1. Інститути Європейських Співтовариств,  відтепер іменовані,
як це визначено нижче,  здійснюють свої повноваження і компетенції
відповідно  до  умов  і  з  метою,  передбаченою  договорами   про
заснування Співтовариства  і наступними договорами й актами, що їх
змінюють або доповнюють, а також положеннями частини II.

     2. Інститути й органи,  наділені  повноваженнями  реалізувати
європейську   політичну   співпрацю,  здійснюють  свої  функції  і
компетенції відповідно до умов і з  метою,  передбаченою  частиною
III і документами, згаданими в абзаці 3 статті 1.

                            ЧАСТИНА II

            Положення, що вносять зміни до установчих
             договорів про європейські співтовариства

                             ГЛАВА 1

             Положення, що вносять зміни до Договору
        про Європейське Співтовариство з вугілля та сталі
                           ( 994_026 )

                             Стаття 4

     Договір про ЄСВС ( 994_026 ) доповнюється такими положеннями:

                           "Стаття 32d

     1. На   запит   Суду   і  після  консультацій  з  Комісією  і
Європейським Парламентом  Рада  одностайним рішенням може створити
при Суді судовий  орган  з  компетенцією  суду  першої  інстанції,
правомочний  приймати  до  розгляду  деякі види позовів фізичних і
юридичних осіб  і  виносити  щодо  них  рішення,  що  можуть  бути
оскаржені в  Суді,  але  тільки  в  тому випадку,  якщо стосуються
питань права,  і тільки відповідно до умов,  передбачених Статутом
Суду.  Цей  судовий орган не буде правомочний ані розглядати,  ані
приймати рішення  як  за  позовами  держав-членів  або  інститутів
Співтовариства,   так   і  з  питань,  що  вимагають  попереднього
регулювання відповідно до статті 41.

     2. Рада,  виходячи  з  процедури,  передбаченої  в  пункті 1,
визначає склад цього судового органа і вносить необхідні  зміни  і
додаткові  положення  до Статуту Суду.  Якщо Рада не прийме іншого
рішення, положення  цього  Договору  про  Суд,  зокрема  положення
Протоколу про Статут  Суду,  застосовуються  також  і  щодо  цього
судового органу.

     3. Члени цього судового  органу  вибираються  з  числа  осіб,
незалежність яких не викликає сумнівів і які мають дані, необхідні
для того,  щоб працювати на посаді судді.  Вони  призначаються  за
спільною згодою урядами  держав-членів  строком  на  шість  років.
Часткове   оновлення   складу   членів   даного   судового  органу
проводиться кожні три роки.  Члени судового  органу,  що  йдуть  у
відставку, можуть бути знову переобрані.

     4. Цей судовий орган розробляє свій внутрішній  регламент  за
погодженням із Судом.  Цей регламент має бути схвалено одностайним
рішенням Ради."

                             Стаття 5

     Стаття 45  Договору  про  ЄСВС ( 994_026 ) доповнюється таким
абзацом:

     "Рада на  запит  Суду  і  після  консультацій  з  Комісією  і
Європейським Парламентом може своїм одностайним рішенням змінювати
положення частини III Статуту Суду."

                             ГЛАВА 2

             Положення, що вносять зміни до Договору
            про Європейське Економічне Співтовариство
                           ( 994_017 )

                             Розділ 1

                     Положення про інститути

                             Стаття 6

     1. Установлюється процедура співпраці, що застосовується щодо
актів, заснованих на статтях 7, 49, 54 (2), другому реченні статті
56 (2),  статті 57 (за винятком другого речення пункту 2), статтях
100a, 100b, 118a, 130e і 130q (2) Договору про ЄЕС ( 994_017 ).

     2. У  другому  абзаці  статті  7 Договору про ЄЕС ( 994_017 )
слова "після консультацій  з  Асамблеєю"  заміняються  словами  "у
співпраці з Європейським Парламентом".

     3. У  статті  49  Договору  про  ЄЕС  ( 994_017 ) слова "Рада
виносить рішення за пропозицією Комісії  і  після  консультацій  з
Економічним  і  соціальним  комітетом"  заміняються словами "Рада,
приймаючи  рішення  кваліфікованою   більшістю,   за   пропозицією
Комісії,   у   співпраці   з   Європейським  Парламентом  і  після
консультацій з Економічним і соціальним комітетом".

     4. У статті 54 (2) Договору про ЄЕС ( 994_017 )  слова  "Рада
за  пропозицією  Комісії  і  після  консультацій  з  Економічним і
соціальним комітетом і з Асамблеєю" заміняються словами  "Рада  за
пропозицією  Комісії,  у  співпраці  з  Європейським Парламентом і
після консультацій з Економічним і соціальним комітетом".

     5. У статті 56 (2) Договору про ЄЕС ( 994_017 ) друге речення
заміняється наступним текстом:

     "Разом з  тим по закінченні другого етапу Рада за пропозицією
Комісії й  у  співпраці   з   Європейським   Парламентом   приймає
кваліфікованою більшістю   директиви,  спрямовані  на  координацію
положень, що належить,  у кожній державі-члені,  до регулятивної й
адміністративної діяльності."

     6. У  статті  57  (1)  Договору  про ЄЕС ( 994_017 ) слова "і
після консультацій з Асамблеєю" заміняються словами "і в співпраці
з Європейським Парламентом".

     7. У статті 57 (2) Договору про ЄЕС ( 994_017 ) третє речення
заміняється наступним текстом:

     "В інших   випадках   Рада   приймає  рішення  кваліфікованою
більшістю, у співпраці з Європейським Парламентом."

                             Стаття 7

     Стаття 149   Договору   про   ЄЕС  (  994_017  )  замінюється
такими положеннями:

                           "Стаття 149

     1. Коли, на підставі даного Договору, Рада діє за пропозицією
Комісії,  вона  може вносити виправлення до цієї пропозиції тільки
шляхом ухвалення одностайного рішення.

     2. Коли,  на підставі даного Договору, Рада діє в співпраці з
Європейським Парламентом, застосовується така процедура:

     a) Рада,   приймаючи   рішення    кваліфікованою    більшістю
відповідно  до  умов  пункту  1,  за  пропозицією  Комісії і після
одержання висновку   Європейського  Парламенту  виробляє  загальну
позицію.

     b) Загальна   позиція   Ради   повідомляється   Європейському
Парламентові.  Рада і Комісія  доводять  до  відома  Європейського
Парламенту вичерпні доводи, що спонукали Раду схвалити її загальну
позицію, а також інформують про позиції Комісії.

     Якщо протягом  трьох  місяців   після   такого   повідомлення
Європейський  Парламент схвалює цю загальну позицію або не приймає
жодного рішення впродовж цього періоду,  Рада видає  в  остаточній
редакції  акт  з  розглянутого  питання  відповідно  до  загальної
позиції.

     c) Європейський Парламент може в тримісячний строк,  про який
зазначено в пункті (b),  абсолютною більшістю голосів своїх членів
пропонувати виправлення до загальної позиції Ради.  Він може також
на  основі  такої  ж  більшості  відкинути  загальну позицію Ради.
Результат обговорень передається Раді і Комісії.

     Якщо Європейський  Парламент  відкинув загальну позицію Ради,
остання може прийняти рішення в другому читанні тільки одностайно.

     d) Комісія вивчає повторно протягом одного місяця пропозицію,
на основі якої  Рада  прийняла  загальну  позицію,  з  урахуванням
виправлень, запропонованих Європейським Парламентом.

     Комісія передає  Раді  одночасно   з   повторно   розглянутою
пропозицією   виправлення  Європейського  Парламенту,  що  нею  не
прийняті,  висловлюючи свою  думку  з  цього  приводу.  Рада  може
схвалити ці виправлення одностайним рішенням.

     e) Рада  кваліфікованою  більшістю  приймає  пропозицію,   що
пройшла повторний розгляд у Комісії.

     Рада може вносити зміни до пропозиції,  що пройшла  повторний
розгляд у Комісії, тільки одностайно.

     f) У випадках,  викладених у пунктах (c),  (d)  і  (e),  Рада
повинна  винести  рішення  протягом  трьох місяців.  Якщо протягом
цього періоду жодного  рішення  не  прийнято,  пропозиція  Комісії
вважається неприйнятою.

     g) Періоди,  зазначені  у  пунктах  (b)  і  (f),  можуть бути
продовжені за  загальною згодою Ради і Європейського Парламенту на
один місяць максимум.

     3. До прийняття Радою рішення,  Комісія може  змінювати  свою
пропозицію  протягом  усього  терміну  дії процедур,  викладених у
пунктах 1 і 2."

                             Стаття 8

     У статті 237 Договору  про  ЄЕС  (  994_017  )  перший  абзац
заміняється таким положенням:

     "Будь-яка європейська держава може звернутися з проханням про
членство в Співтоваристві.  Вона направляє свій запит у  Раду,  що
приймає  рішення  одностайно,  після  консультацій з Комісією і за
згодою Європейського Парламенту,  що  приймає  рішення  абсолютною
більшістю голосів своїх членів."

                             Стаття 9

     У статті  238  Договору  про  ЄЕС  (  994_017  ) другий абзац
заміняється таким положенням:

     "Ці угоди  укладаються  Радою на основі одностайності і після
одержання  згоди  Європейського  Парламенту,  що  приймає  рішення
абсолютною більшістю голосів своїх членів."

                            Стаття 10

     Стаття 145 Договору про ЄЕС ( 994_017  )  доповнюється  таким
положенням:

     "- наділяє Комісію,  в актах, що приймає Рада, повноваженнями
для імплементації норм,  що вироблені Радою.  Рада  може  висувати
певні  вимоги  до  здійснення  цих  повноважень.  Вона  може також
зберігати за собою  право,  у  особливих  випадках,  безпосередньо
здійснювати   ці   повноваження.  Зазначені  вище  вимоги  повинні
відповідати принципам і правилам,  що Рада виробляє в попередньому
порядку,  приймаючи рішення одностайно, за пропозицією Комісії і з
урахуванням висновку Європейського Парламенту."

                            Стаття 11

     Договір про  ЄЕС  (   994_017   )   доповнюється   наступними
положеннями:

                           "Стаття 168a

     1. На   запит   Суду   і  після  консультацій  з  Комісією  і
Європейським Парламентом,  Рада одностайним рішенням може створити
при  Суді  судовий  орган  з  компетенцією  суду першої інстанції,
правомочний приймати до розгляду деякі  види  позовів  фізичних  і
юридичних осіб  і  виносити  щодо  них  рішення,  що  можуть  бути
оскаржені в Суді,  але тільки в тому випадку, якщо вони стосуються
питань права,  і тільки відповідно до умов,  передбачених Статутом
Суду.  Цей судовий орган не буде правомочний ані  розглядати,  ані
приймати  рішення  як  за  позовами  держав-членів  або інститутів
Співтовариства,  так  і  з  питань,  що   вимагають   попереднього
регулювання відповідно до статті 177.

     2. Рада,  виходячи  з  процедури,  передбаченої  в  пункті 1,
визначає склад цього судового органу і вносить необхідні  зміни  і
додаткові положення  до  Статуту Суду.  Якщо Рада не прийме іншого
рішення,  положення цього  Договору  про  Суд,  зокрема  положення
Протоколу  про  Статут  Суду,  застосовуються  також  і  до  цього
судового органу.

     3. Члени цього судового  органу  вибираються  з  числа  осіб,
незалежність   яких   не  викликає  сумнівів  і  які  мають  дані,
необхідні для  того,  щоб  працювати   на   посаді   судді.   Вони
призначаються  за спільною згодою урядами держав-членів строком на
шість років.  Часткове оновлення  складу  членів  даного  судового
органу відбувається  кожні  три  роки.  Члени судового органу,  що
йдуть у відставку, можуть бути знову переобрані.

     4. Цей судовий орган розробляє свій внутрішній  регламент  за
узгодженням із Судом.  Цей регламент має бути схвалено одностайним
рішенням Ради."

                            Стаття 12

     Стаття 188 Договору про ЄЕС ( 994_017  )  доповнюється  таким
абзацом:

     "Рада на  запит  Суду  і  після  консультацій  з  Комісією  і
Європейським  Парламентом  може  одностайним  рішенням   змінювати
положення частини III Статуту Суду."

                             РОЗДІЛ 2

                Положення, що стосуються підвалин
                    і політики Співтовариства

                  Підрозділ 1. Внутрішній ринок

                            Стаття 13

     Договір про ЄЕС ( 994_017 ) доповнюється такими положеннями:

                            "Стаття 8a

     Співтовариство вживає   заходів   для  поступового  створення
внутрішнього ринку до 31 грудня 1992  р.  відповідно  до  положень
даної статті,  а також статей 8b,  8c, 28, 57 (2), 59, 70 (1), 84,
99, 100a і 100b, без шкоди для інших положень цього Договору.

     Внутрішній ринок повинен являти собою простір без  внутрішніх
кордонів, у  якому,  відповідно  до  положень   даного   Договору,
забезпечується вільний рух товарів, осіб, послуг і капіталу."

                            Стаття 14

     Договір про ЄЕС ( 994_017 ) доповнюється такими положеннями:

                            "Стаття 8b

     Комісія доповідає Раді до 31 грудня 1988 р.  і ще раз  до  31
грудня  1990 р.  про прогрес,  досягнутий у створенні внутрішнього
ринку в часових рамках, установлених статтею 8a.

     Рада, приймаючи   рішення   кваліфікованою   більшістю,    за
пропозицією Комісії визначає основні настанови та умови, необхідні
для   забезпечення   збалансованого   прогресу   в  усіх  згаданих
секторах."

                            Стаття 15

     Договір про ЄЕС ( 994_017 ) доповнюється такими положеннями:

                            "Стаття 8c

     Формулюючи пропозиції,  що мають на меті виконання статті 8a,
Комісія буде враховувати масштаби  зусиль,  що  повинні  докладати
країни  з  різним  рівнем економічного розвитку в період створення
внутрішнього  ринку,  і  може  в   цьому   зв'язку   запропонувати
відповідні положення.

     Якщо ці  положення приймаються у відступ від чинних,  то вони
повинні мати  тимчасовий характер і викликати найменші порушення у
функціонуванні спільного ринку."

                            Стаття 16

     1. Стаття 28 Договору про ЄЕС ( 994_017 )  заміняється  таким
положенням:

                            "Стаття 28

     Всі автономні зміни або припинення дії мита у рамках  єдиного
митного тарифу приймаються рішенням Ради кваліфікованою  більшістю
за пропозицією Комісії."

     2. У статті 57 (2) Договору про ЄЕС ( 994_017 ) друге речення
заміняється таким текстом:

     "Одностайне рішення   необхідне   для   прийняття   директив,
імплементація яких спричиняє хоча б в одній із держав-членів зміну
чинних   принципів   законодавства  про  професії  в  частині,  що
стосується навчання й умов прийому для фізичних осіб."

     3. У  другому  абзаці  статті 59 Договору про ЄЕС ( 994_017 )
слова  "на  основі  одностайного  рішення"   заміняються   словами
"кваліфікованою більшістю".

     4. У  статті 70 (1) Договору про ЄЕС ( 994_017 ) два останніх
речення заміняються таким текстом:

     "З цією   метою   Рада   приймає   кваліфікованою   більшістю
директиви.    Вона    прагне   досягнення   максимально   можливої
лібералізації.  Уживання заходів,  що  являють  собою  відхід  від
лібералізації руху капіталів, вимагає одностайного рішення."

     5. У  статті  84  (2)  Договору  про  ЄЕС  (  994_017 ) слова
"одностайним   рішенням"   заміняються   словами   "кваліфікованою
більшістю".

6. Стаття  84  Договору  про  ЄЕС  (  994_017 ) доповнюється таким
абзацом:

     "Повинні застосовуватись процедурні норми статті 75,  пунктів
1 і 3."

                            Стаття 17

     Стаття 99  Договору  про  ЄЕС  ( 994_017 ) заміняється такими
положеннями:

                            "Стаття 99

     Рада, приймаючи рішення одностайно,  за пропозицією Комісії і
після консультацій з Європейським Парламентом,  ухвалює  положення
для  гармонізації законодавств,  що стосуються податків з обороту,
акцизних зборів і інших непрямих податків,  тією мірою,  якою така
гармонізація необхідна, щоб забезпечити створення і функціонування
внутрішнього ринку в строки, передбачені в статті 8a."

                            Стаття 18

     Договір про ЄЕС ( 994_017 ) доповнюється такими положеннями:

                           "Стаття 100a

     1. Як  відступ  від  статті  100 і,  якщо інше не передбачено
даним Договором,  для реалізації цілей,  викладених у  статті  8a,
застосовуються    такі    положення.   Рада,   приймаючи   рішення
кваліфікованою більшістю,  за пропозицією Комісії,  у співпраці  з
Європейським  Парламентом  і  після  консультацій  з Економічним і
соціальним комітетом  розроблює  заходи  спрямовані  на  зближення
норм,   що   впроваджуються  в  державах-членах  законодавчим  або
адміністративним шляхом,  для того,  щоб забезпечити  створення  і
функціонування внутрішнього ринку.

     2. Пункт   1   не   застосовується   щодо  положень  в  сфері
оподатковування,  а також щодо положень,  що  стосуються  вільного
руху осіб або прав і інтересів осіб найманої праці.

     3. Комісія,  у  своїх  пропозиціях,  передбачених  у пункті 1
стосовно охорони здоров'я,  безпеки,  захисту довкілля  і  захисту
споживачів виходить  з  необхідності  забезпечення  високого рівня
захисту.

     4. Якщо  після  прийняття  Радою,  кваліфікованою   більшістю
заходів для   гармонізації  будь-яка  з  держав-членів  визнає  за
необхідне застосування національних правових  норм,  обґрунтованих
крайньою  потребою,  що передбачено статтею 36,  або пов'язаних із
захистом умов праці або довкілля, вона повідомляє про них Комісію.

     Комісія погоджується   на   застосування   відповідних  норм,
переконавшись,  що вони не є засобом  невиправданої  дискримінації
або прихованих обмежень у торгівлі між державами-членами.

     Комісія або  будь-яка  держава-член  можуть  як  відступ  від
процедури,   передбаченої  в  статтях  169  і  170,  безпосередньо
звернутися  до  Суду,  якщо   вважають,   що   інша   держава-член
протиправно використовує повноваження, передбачені в даній статті.

     5. Згадані вище заходи  для  гармонізації  містять,  коли  це
прийнятно, захисні застереження,  що дозволяють державам-членам, з
тих чи інших причин неекономічного характеру,  викладених у статті
36,  уживати  тимчасових  заходів,  що  підпадають  під  процедуру
контролю з боку Співтовариства."

                            Стаття 19

     Договір про ЄЕС ( 994_017 ) доповнюється такими положеннями:

                           "Стаття 100b

     1. Протягом  1992  року  Комісія  складе   разом   з   кожною
державою-членом перелік законодавчих і адміністративних актів,  що
охоплюються статтею  100a  і  не  є об'єктом гармонізації в рамках
цієї останньої статті.

     Рада, діючи   відповідно   до   положень  статті  100a,  може
ухвалити,  що положення,  які є чинними в  державі-члені,  повинні
бути   визнані   еквівалентними   тим,  що  застосовуються  іншими
державами-членами.

     2. Положення  пункту  4   статті   100a   застосовуються   за
аналогією.

     3. Комісія складає перелік,  згаданий у першій частині пункту
1,  і подає відповідні пропозиції в запропонований час,  щоб  Рада
могла прийняти рішення до кінця 1992 року."

       Підрозділ 2. Компетенція у валютно-фінансовій сфері

                            Стаття 20

     1. До розділу III частини II Договору про  ЄЕС  (  994_017  )
включається нова глава 1, яка сформульована так:

                             "Глава 1

           Співпраця в економічній і валютній політиці
                  (Економічний і валютний союз)

                           Стаття 102a

     1. З метою  забезпечити  необхідне  для  подальшого  розвитку
Співтовариства   зближення   економічної   і   валютної  політики,
держави-члени співпрацюють відповідно  до  завдань,  викладених  у
статті  104.  Домагаючись  цього,  вони  беруть  до  уваги досвід,
придбаний завдяки співпраці в рамках Європейської валютної системи
(ЄВС)  і  становленню  ЕКЮ,  і  керуються  існуючими  в  цій сфері
повноваженнями.

     2. Тією мірою,  якою подальший розвиток у сфері економічної і
валютної   політики   вимагає   інституціональних   змін,   будуть
застосовуватися  положення статті 236.  З питань інституціональних
змін у валютній сфері повинні проводитися консультації з Комітетом
з валютних питань і Комітетом керуючих центральними банками.

     2. Глави 1, 2, і 3 стають відповідно главами 2, 3, і 4."

                 Підрозділ 3. Соціальна політика

                            Стаття 21

     Договір про ЄЕС ( 994_017 ) доповнюється такими положеннями:

                           "Стаття 118a

     1. Держави-члени  будуть  приділяти особливу увагу підвищенню
безпеки і поліпшенню  здоров'я  працівників,  насамперед  там,  де
безпосередньо  здійснюється  трудова діяльність,  і ставлять своєю
метою зближення умов праці на основі вже досягнутого прогресу.

     2. Рада за пропозицією Комісії,  у співпраці  з  Європейським
Парламентом  і  після  консультацій  з  Економічним  і  соціальним
комітетом,  приймаючи рішення кваліфікованою більшістю, встановлює
за допомогою директив мінімальні вимоги, поступове виконання яких,
з  урахуванням  умов  і  технічних  правил,  що  існують  у кожній
державі-члені, необхідно для досягнення мети, передбаченої пунктом
1.

     У цих     директивах     необхідно     уникати     примусових
адміністративних,  фінансових  і  юридичних  обмежень,  що  можуть
перешкоджати створенню і розвитку малих і середніх підприємств.

     3. Положення,   вироблені   на  виконання  даної  статті,  не
слугують  для  будь-якої  держави-члена  перешкодою  в  тому,   що
стосується  збереження або запровадження більш суворих заходів для
охорони умов праці, сумісних з даним Договором."

                            Стаття 22

     Договір про ЄЕС ( 994_017 ) доповнюється таким положенням:

                           "Стаття 118b

     Комісія прагне  розвивати  на  європейському рівні діалог між
соціальними партнерами,  що може,  якщо обидві сторони вважають це
бажаним, призвести до відносин, заснованих на угоді."

          Підрозділ 4. Економічне і соціальне об'єднання

                            Стаття 23

     Частина III  Договору  про  ЄЕС  (  994_017  )   доповнюється
частиною V, сформульованою так:

                            "ЧАСТИНА V

                ЕКОНОМІЧНЕ І СОЦІАЛЬНЕ ОБ'ЄДНАННЯ

                           "Стаття 130a

     З метою стимулювання свого  гармонічного  розвитку  в  цілому
Співтовариство  продовжує  і  розширює  діяльність,  спрямовану на
зміцнення свого соціального й економічного об'єднання.

     Співтовариство особливо прагне скоротити розрив  між  різними
регіонами   і  відставання  регіонів,  що  знаходяться  в  найменш
сприятливих умовах.

                           Стаття 130b

     Держави-члени проводять   свою    економічну    політику    і
координують її,  прагнучи разом з тим досягти цілей,  викладених у
статті 130a.  Розробка  і  здійснення  спільної  політики  і  дій,
спрямованих на  створення  внутрішнього  ринку,  враховують  цілі,
викладені  у  статтях 130a і 130c,  і сприяють їхньому досягненню.
Співтовариство прагне  до  досягнення  цих  цілей,  використовуючи
структурні    фонди   (Європейський   сільськогосподарський   фонд
керування та гарантій - Секція керування;  Європейський соціальний
фонд;  Європейський  фонд  регіонального  розвитку),  Європейський
інвестиційний банк та інші фінансові інструменти.

                           Стаття 130c

     Завданням Європейського   фонду   регіонального   розвитку  є
сприяти усуненню    найважливіших   регіональних   дисбалансів   у
Співтоваристві   через   участь   у   розвитку   та   структурному
реформуванні регіонів  із  затриманим  розвитком  та  в  конверсії
промислових регіонів, що занепадають.

                           Стаття 130d

     Після набрання чинності  Єдиним  Європейським  актом  Комісія
представить  Раді  всебічну  пропозицію,  спрямовану на внесення в
структуру і правила  функціонування  існуючих  структурних  фондів
(Європейський  сільськогосподарський  фонд керування та гарантій -
Секція керування;  Європейський соціальний фонд; Європейський фонд
регіонального   розвитку)  змін,  що  необхідні  для  уточнення  й
оптимізації їхніх завдань, щоб тим самим сприяти досягненню цілей,
викладених  у  статтях 130a і 130c,  а також для підвищення їхньої
ефективності й розширення їхньої координації між собою і з  іншими
діючими фінансовими установами. Рада приймає одностайне рішення за
цією  пропозицією  протягом  одного  року  після  консультацій   з
Європейським Парламентом і Економічним і соціальним комітетом.

                           Стаття 130e

     Після ухвалення рішення,  передбаченого  статтею  130d,  Рада
кваліфікованою  більшістю,  за пропозицією Комісії й у співпраці з
Європейським Парламентом приймає виконавчі рішення,  що стосуються
Європейського фонду регіонального розвитку.

     Стосовно Секції            керування            Європейського
сільськогосподарського   фонду   керування    та    гарантій    та
Європейського   соціального  фонду  продовжують  діяти  відповідно
статті 43, 126 і 127."

        Підрозділ 5. Дослідження і технологічний розвиток

                            Стаття 24

     Частина III  Договору  про ЄЕС ( 994_017 ) доповнена частиною
VI, сформульованою так:

                           "ЧАСТИНА VI

               ДОСЛІДЖЕННЯ І ТЕХНОЛОГІЧНИЙ РОЗВИТОК

                           Стаття 130f

     1. Співтовариство ставить своєю метою  зміцнення  наукової  і
технологічної бази    європейської    промисловості   і   сприяння
підвищенню її міжнародної конкурентноздатності.

     2. Для цього воно заохочує діяльність підприємств,  включаючи
малі  та  середні,  дослідних  центрів  і  університетів  у  сфері
наукових досліджень і технологічних розробок;  воно підтримує їхні
зусилля,  спрямовані на  розвиток  взаємної  співпраці,  прагнучи,
насамперед, надати підприємствам можливість використовувати повною
мірою потенціал внутрішнього  ринку  Співтовариства,  відкриваючи,
зокрема,  державний сектор національних ринків, установлюючи єдині
стандарти й усуваючи юридичні і податкові бар'єри на  шляху  такої
співпраці.

     3. У  досягненні  цих  цілей  особлива  увага має приділятися
взаємозв'язку між спільними зусиллями в сфері наукових  досліджень
і   технологічних   розробок,  формуванням  внутрішнього  ринку  і
здійсненням спільної політики,  особливо  в  тому,  що  стосується
конкуренції і торгівлі.

                           Стаття 130g

     Для здійснення  цієї  мети  Співтовариство   провадить   таку
діяльність,    що    доповнює    діяльність,    яка   здійснюється
державами-членами:

     a) реалізує  програми  наукових   досліджень,   технологічних
розробок   і   дослідно-демонстраційних  програм  шляхом  розвитку
кооперації з підприємствами, дослідними центрами й університетами;

     b) сприяє   співпраці   у    сфері    наукових    досліджень,
технологічних   розробок   і   дослідно-демонстраційних   програм,
здійснюваних у Співтоваристві,  із третіми країнами і міжнародними
організаціями;

     c) поширює   й   оптимізує  результати  наукових  досліджень,
технологічних   розробок   і   дослідно-демонстраційних   програм,
здійснюваних у Співтоваристві;

     d) стимулює    навчання    і    мобільность   дослідників   у
Співтоваристві.

                           Стаття 130h

     Держави-члени координують між  собою  та  у  взаємозв'язку  з
Комісією  політику  і  програми,  що здійснюються на національному
рівні.  Комісія у тісній взаємодії з державами-членами може  брати
на себе будь-яку ініціативу, що сприяє такій координації.

                           Стаття 130i

     1. Співтовариство приймає  багаторічну  рамкову  програму,  в
якій відбиті всі напрями  його  діяльності.  У  рамковій  програмі
встановлюються  науково-технічні цілі,  визначається їхня відносна
пріоритетність, вказуються   основні   напрями   намічених    дій,
установлюються  сума  необхідного  фінансування  і конкретні форми
фінансової участі Співтовариства в  програмі  в  цілому,  а  також
розподіл загальної суми за напрямками намічених дій.

     2. Рамкова  програма   може   змінюватися   і   доповнюватися
відповідно до зміни ситуації.

                           Стаття 130k

     Рамкова програма   здійснюється   через  конкретні  програми,
розроблені по кожному з напрямків діяльності.  У кожній конкретній
програмі   визначаються   способи  її  реалізації,  встановлюються
терміни і передбачаються необхідні засоби.

     Рада визначає конкретні способи поширення знань,  отриманих у
результаті конкретних програм.

                           Стаття 130l

     У ході  здійснення багаторічної рамкової програми можуть бути
прийняті додаткові програми,  в  яких  беруть  участь  лише  деякі
держави-члени, що самостійно забезпечують фінансування за можливої
участі Співтовариства.

     Рада приймає   правила,  що  застосовуються  щодо  додаткових
програм,  особливо в тому, що стосується поширення знань і доступу
до них інших держав-членів.

                           Стаття 130m

     У ході    здійснення    багаторічної    рамкової     програми
Співтовариство  може передбачити,  за узгодженням із зацікавленими
державами-членами власну  участь  у  науково-дослідних  програмах,
проведених  декількома  державами-членами,  включаючи   участь   в
інституціональних структурах, створених для виконання цих програм.

                           Стаття 130n

     У ході    здійснення    багаторічної    рамкової     програми
Співтовариство   може   передбачити  співпрацю  в  сфері  наукових
досліджень,  технологічних  розробок  і   дослідно-демонстраційних
програм,   проведених   із   третіми   країнами  або  міжнародними
організаціями.

     Форми такої   співпраці   можуть   визначатися   на    основі
міжнародних договорів між Співтовариством та іншими  зацікавленими
Сторонами, що  вироблюються  та  укладаються  відповідно до статті
228.

                           Стаття 130o

     Співтовариство може   створювати   спільні  підприємства  або
будь-які  інші   організаційні   структури,   що   необхідні   для
ефективного  здійснення  його власних програм наукових досліджень,
технологічних розробок і дослідно-демонстраційних робіт.

                           Стаття 130p

     1. Форми  фінансування  кожної  програми,  включаючи  можливу
участь   Співтовариства,  встановлюються  одночасно  з  прийняттям
програми.

     2. Сума   щорічного   фінансового    внеску    Співтовариства
визначається в рамках  бюджетних  процедур  без  шкоди  для  інших
можливих  способів  його  фінансової  підтримки.  Оцінна  вартість
конкретних програм не  повинна  перевищувати  рівня  фінансування,
передбаченого рамковою програмою.

                           Стаття 130q

     1. Рада   за  пропозицією  Комісії  і  після  консультацій  з
Європейським Парламентом і з Економічним  і  соціальним  комітетом
одностайно схвалює положення, передбачені в статтях 130i та 130o.

     2. Рада   за  пропозицією  Комісії  і  після  консультацій  з
Економічним і соціальним комітетом та в співпраці  з  Європейським
Парламентом схвалює     кваліфікованою     більшістю    положення,
передбачені в статтях 130k, 130l, 130m, 130n і 130p (1). Ухвалення
додаткових програм   вимагає   поряд   з  цим  згоди  зацікавлених
держав-членів."

                      Підрозділ 6. Довкілля

                            Стаття 25

     Частина III Договору про ЄЕС ( 994_017 )  доповнена  Частиною
VII, сформульованою так:

                           "ЧАСТИНА VII

                             ДОВКІЛЛЯ

                           Стаття 130r

     1. Діяльність Співтовариства щодо довкілля має на меті:

     - берегти, охороняти та поліпшувати стан довкілля;

     - берегти здоров'я людей;

     - виважено та раціонально використовувати природні ресурси;

     2. Діяльність  Співтовариства  щодо  довкілля  ґрунтується на
принципах  превентивних  дій,  відшкодування  шкоди  навколишньому
середовищу,  головним чином шляхом усунення його джерел, та оплати
збитку тими,  хто  його  заподіяв.  Завдання  захисту  довкілля  є
складовою частиною інших напрямів політики Співтовариства.

     3. Вироблюючи  програму  дій  у сфері довкілля Співтовариство
враховує:

     - отримані наукові і технічні дані;

     - стан довкілля в різних регіонах Співтовариства;

     - потенційні вигоди і витрати, що можуть бути результатом дій
або бездіяльності;

     - економічний і соціальний розвиток Співтовариства в цілому і
збалансований розвиток його регіонів.

     4. Співтовариство  зосереджує  зусилля  в сфері довкілля тією
мірою,  якою цілі, передбачені в пункті 1, можуть бути реалізовані
на   рівні   Співтовариства   ефективніше,  ніж  державами-членами
самостійно. Без  шкоди для дій самого Співтовариства держави-члени
забезпечують фінансування і виконання інших заходів.

     5. У   рамках   сфер   своєї   компетенції  Співтовариство  і
держави-члени співпрацюють із  третіми  країнами  і  компетентними
міжнародними організаціями.  Форми співпраці Співтовариства можуть
бути предметом   договорів   між   ним   та  іншими  зацікавленими
сторонами,  що розроблюються й укладаються  відповідно  до  статті
228.

     Попередній пункт   не  стосується  компетенції  держав-членів
вести переговори  в  міжнародних  органах  і  укладати  міжнародні
договори.

                           Стаття 130s

     Рада  за   пропозицією   Комісії   і   після  консультацій  з
Європейським Парламентом  і  Економічним  і  соціальним  комітетом
приймає   одностайно   рішення   щодо  дій,  які  варто  здійснити
Співтовариству.

     Рада визначає відповідно до умов, передбачених у попередньому
абзаці,  які  питання  вимагають  прийняття  рішень кваліфікованою
більшістю.

                           Стаття 130t

     Спільні заходи для захисту довкілля,  прийняті відповідно  до
статті 130s, не перешкоджають кожній з держав-членів зберігати або
вводити більш суворі захисні заходи, сумісні з даним Договором."

                             ГЛАВА 3

            Положення, що вносять зміни до установчого
    Договору про Європейське Співтовариство з атомної енергії
                           ( 994_027 )

                            Стаття 26

     Договір про  Євратом  (   994_027   )   доповнюється   такими
положеннями:

                           "Стаття 140a

     1. На   запит   Суду   і  після  консультацій  з  Комісією  і
Європейським Парламентом Рада одностайним рішенням  може  створити
при  Суді  судовий  орган  з  компетенцією  суду першої інстанції,
правомочний приймати до розгляду деякі  види  позовів  фізичних  і
юридичних  осіб  і  виносити  щодо  них  рішення,  що  можуть бути
оскаржені в Суді,  але тільки в тому випадку, якщо вони стосуються
питань права,  і тільки відповідно до умов, передбаченими Статутом
Суду. Цей судовий орган не буде правомочний приймати рішення як за
позовами  держав-членів  або  інститутів  Співтовариства,  так і з
питань, що вимагають попереднього регулювання відповідно до статті
150.

     2. Рада,  виходячи  з  процедури,  передбаченої  в  пункті 1,
визначає склад цього судового органу і вносить необхідні  зміни  і
додаткові  положення  в  Статут  Суду.  Якщо Рада не прийме іншого
рішення,  положення цього  Договору  про  Суд,  зокрема  положення
Протоколу  про Статут Суду,  застосовуються також щодо зазначеного
судового органу.

     3. Члени зазначеного судового органу обираються з числа осіб,
незалежність   яких   не  викликає  сумнівів  і  які  мають  дані,
необхідні для  того,  щоб  працювати   на   посаді   судді.   Вони
призначаються  за спільною згодою урядами держав-членів строком на
шість років.  Часткове відновлення складу членів  даного  судового
органу  проводиться кожні три роки.  Члени,  що йдуть у відставку,
можуть бути переобрані знову.

     4. Цей судовий орган розробляє свій внутрішній  регламент  за
узгодженням із Судом.  Цей регламент має бути схвалено одностайним
рішенням Ради."

                            Стаття 27

     У статтю 160 Договору про Євратом  (  994_027  )  включається
другий абзац такого змісту:

     "Рада на  запит  Суду  і  після  консультацій  з  Комісією  і
Європейським  Парламентом  може  одностайним  рішенням   змінювати
положення Частини III Статуту Суду."

                             ГЛАВА 4

                        Загальні положення

                            Стаття 28

     Положення цього   Акта   не  стосуються  положень  Актів  про
приєднання Королівства  Іспанії  і  Португальської  Республіки  до
Європейських Співтовариств.

                            Стаття 29

     У пункті  2  статті 4 Рішення Ради 85/257/ЄЕС,  Євратом від 7
травня 1985 року про систему власних засобів  Співтовариств  слова
"розмір  і  механізм  розподілу  яких установлюються відповідно до
рішення Ради на основі одностайності" заміняються словами  "розмір
і  механізм  розподілу  яких  установлюються відповідно до рішення
Ради кваліфікованою більшістю після одержання  згоди  зацікавлених
держав-членів".

     Зазначена зміна  не торкається правової природи вищезгаданого
рішення.

                           ЧАСТИНА III

               Положення про Європейську співпрацю
                   у сфері зовнішньої політики

                            Стаття 30

     Європейська співпраця в сфері зовнішньої політики регулюється
такими положеннями:

     1. Високі Договірні Сторони,  будучи учасниками  Європейських
Співтовариств,   прагнуть   спільно   формулювати   і  здійснювати
європейську зовнішню політику.

     2. a) Високі Договірні Сторони зобов'язуються  інформувати  і
консультувати один   одного   з   будь-якого   питання  зовнішньої
політики, що представляє загальний інтерес, з метою домогтися, щоб
їхній  спільний  вплив  забезпечувався  найбільш  ефективно шляхом
координації, зближення їхніх позицій та здійснення спільних дій;

     b) взаємні   консультації   передують   прийняттю    Високими
Договірними Сторонами їхньої остаточної позиції;

     c) кожна з Високих Договірних Сторін, розробляючи національну
позицію  і  здійснюючи  національні  дії,  повною  мірою  враховує
позиції  інших партнерів і належним чином бере до уваги важливість
прийняття і реалізації загальноєвропейських рішень.

     З метою підвищення своєї здатності до спільних  дій  у  сфері
зовнішньої   політики   Високі   Договірні   Сторони  забезпечують
поступальний розвиток і конкретизацію єдиних принципів і завдань.

     Визначення спільних позицій є відправною точкою для  політики
Високих Договірних Сторін;

     d) Високі  Договірні  Сторони  прагнуть уникати будь-яких дій
або рішень,  що завдають шкоди їхнім ефективним діям як об'єднаній
силі   в   міжнародних   відносинах   або   в  рамках  міжнародних
організацій.

     3. a) Міністри закордонних справ і  один  із  членів  Комісії
збираються  не  рідше  чотирьох  разів  на  рік  у  рамках системи
європейської політичної співпраці.  Вони можуть також обговорювати
питання зовнішньої   політики,   що   перебувають   у  компетенції
політичної   співпраці,   під   час   сесій   Ради    Європейських
Співтовариств;

     b) Комісія  є  повноправним  учасником  діяльності політичної
співпраці;

     c) з метою забезпечення швидкого прийняття спільних позицій і
реалізації  спільних  дій  Високі  Договірні  Сторони утримуються,
наскільки це можливо,  від  кроків,  що  перешкоджають  досягненню
консенсусу і спільним заходам на його основі.

     4. Високі  Договірні  Сторони  забезпечують тісну взаємодію з
Європейським  Парламентом   у   рамках   європейської   політичної
співпраці. Для цього держава-член, що головує в Раді ЄС, регулярно
інформує Європейський Парламент про питання  зовнішньої  політики,
розглянуті у рамках політичної співпраці, і домагається, щоб думка
Європейського Парламенту враховувалося належним чином.

     5. Зовнішня політика Європейського Співтовариства і політика,
погоджена  в  системі  європейської політичної співпраці,  повинні
бути скоординовами.

     Держава-член, що головує в Раді ЄС, і Комісія, у рамках своїх
компетенцій несуть особливу відповідальність за забезпечення такої
взаємної узгодженості.

     6. a) Високі  Договірні  Сторони  вважають,  що  більш  тісна
співпраця з  питань  європейської  безпеки здатна зробити істотний
внесок у формування європейської ідентичності у  сфері  зовнішньої
політики. Вони мають намір більш тісно координувати свої позиції з
політичних і економічних аспектів безпеки;

     b) Високі Договірні Сторони мають рішучий намір  підтримувати
технологічний і виробничий потенціали на рівні, що забезпечує їхня
безпека. Вони будуть домагатися цього на національному рівні, а за
необхідності - у рамках компетентних інститутів і органів;

     c) положення цієї частини не перешкоджають установленню більш
тісної співпраці у сфері безпеки між деякими з Високих  Договірних
Сторін     у     рамках     Західноєвропейського     Союзу     або
Північноатлантичного Союзу.

     7. a)   У   міжнародних   організаціях   і   на   міжнародних
конференціях,  де беруть участь Високі Договірні Сторони,  останні
прагнуть ухвалити спільні позиції з питань,  що  охоплюються  цією
Частиною;

     b) в  міжнародних організаціях і на міжнародних конференціях,
де беруть участь не всі Високі Договірні Сторони,  ті  з  них,  що
беруть участь, повною мірою враховують позиції, погоджені в рамках
європейської політичної співпраці.

     8. Високі  Договірні  Сторони  вступають  за  необхідності  у
політичний    діалог   із   третіми   країнами   і   регіональними
об'єднаннями.

     9. Високі   Договірні   Сторони   і   Комісія    на    основі
взаємодопомоги  й  обміну  інформацією  поглиблюють  співпрацю між
своїми  представниками,  акредитованими   в   третіх   країнах   і
міжнародних організаціях.

     10. a)   Керівництво   європейською   політичною   співпрацею
здійснюється тією з Високих Договірних Сторін,  що головує в  Раді
Європейських Співтовариств;

     b) на   неї  покладаються  завдання  з  висування  ініціатив,
координації  і  представлення  позицій  держав-членів   у   рамках
відносин  із  третіми країнами в контексті діяльності європейської
політичної співпраці. На неї також покладається керування системою
політичної співпраці,   насамперед  складання  календарного  плану
зустрічей, їхнє скликання й організація;

     c) у Політичному  комітеті  проводяться  регулярні  засідання
політичних   директорів   з  метою  надання  необхідної  динаміки,
забезпечення безперервності і наступності європейської  політичної
співпраці і підготовки обговорення на рівні міністрів;

     d) Політичний  комітет  або  за необхідності зустріч на рівні
міністрів скликаються протягом 48 годин за запитом не  менш  трьох
держав-членів;

     e) на   Європейську   групу   зв'язку,   що  знаходиться  під
керівництвом Політичного комітету, покладені функції спостереження
за   європейською   політичною  співпрацею  і  вивчення  загальних
організаційних проблем;

     f) засідання робочих груп скликаються за рішенням Політичного
комітету;

     g) Секретаріат   з   місцезнаходженням   у   Брюсселі  сприяє
державі-членові,  що головує в Раді ЄС,  у підготовці і здійсненні
діяльності  в рамках європейської політичної співпраці,  а також в
адміністративних питаннях.  Він виконує свої  функції  під  егідою
головуючої держави-члена.

     11. У  питаннях  привілеїв  та  імунітету  члени Секретаріату
Європейської  політичної   співпраці   прирівнюються   до   членів
дипломатичних  місій Високих Договірних Сторін,  що знаходяться за
місцем розташування Секретаріату.

     12. Через п'ять  років  після  набрання  чинності  цим  Актом
Високі  Договірні Сторони повинні вивчити питання про необхідність
перегляду частини III.

                            ЧАСТИНА IV

                   Загальні і кінцеві положення

                            Стаття 31

     Положення Договору     про      заснування      Європейського
Співтовариства з  вугілля  та  сталі  (  994_026  ),  Договору про
заснування Європейського Економічного Співтовариства ( 994_017 ) і
Договору  про  заснування  Європейського  Співтовариства з атомної
енергії ( 994_027 ),  що стосуються повноважень Суду  Європейських
Співтовариств,   і   положення,   пов'язані   зі  здійсненням  цих
повноважень, застосовуються тільки  щодо  положень  частини  II  і
статті 32; вони застосовуються щодо цих положень відповідно до тих
самих умов, що і стосовно положень названих договорів.

                            Стаття 32

     За винятком статті 3 (1),  частини II і статті  31,  жодне  з
положень цього  Акта  не  стосується ані договорів,  що засновують
Європейські Співтовариства,  ані наступних договорів і  актів,  що
вносять до них зміни і доповнення.

                            Стаття 33

     1. Цей   Акт   підлягає   ратифікації   Високими  Договірними
Сторонами згідно з  відповідними  положеннями  їхніх  конституцій.
Ратифікаційні грамоти    передаються    на    зберігання   урядові
Італійської Республіки.

     2. Цей Акт набирає чинності першого числа  наступного  місяця
після  передачі  на  зберігання ратифікаційної грамоти останньою з
держав, що його підписали.

                            Стаття 34

     Оригінал цього Акта, складений в одному примірнику німецькою,
англійською,    датською,   іспанською,   французькою,   грецькою,
ірландською,  італійською, нідерландською і португальською мовами,
текст якого  на  кожній  з  цих  мов  автентичний,  передається на
депозитарне зберігання до архіву уряду Італійської Республіки,  що
передасть відповідну   завірену   копію  Акта  урядам  усіх  інших
держав-членів, що підписали цей Акт.

     На посвідчення чого нижчепідписані,  належними  чином  на  те
уповноважені представники, підписали цей Єдиний європейський акт.

     Вчинено у  Люксембурзі  сімнадцятого  лютого тисяча дев'ятсот
вісімдесят шостого року й у Гаазі двадцять восьмого лютого  тисяча
дев'ятсот вісімдесят шостого року.

     Лео Тіндеманс

     Пітер Беррі

     Уффе Еллеманн-Єнсен

     Джуліо Андреотті

     Ганс-Дитріх Ґеншер

     Роберт Ґоббельс

     Каролос Папоуліас

     Ганс ван ден Брук

     Франсіско Фернандес Ордоньєс

     Педро Пірес де Міранда

     Ролан Дюма

     Лінда Чокер

                          ЗАКЛЮЧНИЙ АКТ

     Конференція представників урядів  держав-членів,  скликана  у
Люксембурзі 9 вересня 1985 року та яка  проводила  свою  роботу  в
Люксембурзі і Брюсселі, виробила наступний текст:

                                I

                     ЄДИНИЙ ЄВРОПЕЙСЬКИЙ АКТ

                                II

     Під час  підписання   цього   тексту   Конференція   прийняла
декларації,  перераховані  нижче  і  включені  як Додаток до цього
Заключного акта:

     1. Декларація про виконавчі повноваження Комісії;

     2. Декларація про Суд ЄС;

     3. Декларація про статтю 8a Договору про ЄЕС;

     4. Декларація про статтю 100a Договору про ЄЕС;

     5. Декларація про статтю 100b Договору про ЄЕС;

     6. Генеральна  Декларація  про  статті  13   і   19   Єдиного
європейського акта;

     7. Декларація про статтю 118a (2) Договору про ЄЕС;

     8. Декларація про статтю 130d Договору про ЄЕС;

     9. Декларація про статтю 130r Договору про ЄЕС;

     10. Декларація  Високих  Договірних  Сторін,  про частину III
Єдиного європейського акта;

     11. Декларація про статтю 30 (10) (g)  Єдиного  європейського
акта.

     Конференція також  узяла  до  відома  декларації,  перелічені
нижче і включені як Додаток до цього Заключного акта:

     1) Декларація держави-члена,  що головує в Європейській Раді,
щодо строків, протягом яких Рада розробляє висновок про результати
першого читання (стаття 149 (2) Договору про ЄЕС);

     2) Політична декларація урядів держав-членів про вільний  рух
осіб;

     3) Декларація   уряду   Грецької  Республіки  про  статтю  8a
Договору про ЄЕС;

     4) Декларація Комісії про статтю 28 Договору про ЄЕС;

     5) Декларація уряду Ірландії про статтю 57 (2)  Договору  про
ЄЕС;

     6) Декларація  уряду  Португальської Республіки про статтю 59
(другий абзац) і про статтю 84 Договору про ЄЕС;

     7) Декларація  уряду  Королівства  Данії  про   статтю   100a
Договору про ЄЕС;

     8) Декларація держави-члена,  що головує в Європейській Раді,
і Комісії щодо компетенції Співтовариства у валютній сфері;

     9) Декларація  уряду  Королівства   Данії   про   європейську
політичну співпрацю.

     Вчинено у  Люксембурзі  сімнадцятого  лютого тисяча дев'ятсот
вісімдесят шостого року й у Гаазі двадцять восьмого лютого  тисяча
дев'ятсот вісімдесят шостого року.

     Лео Тіндеманс

     Пітер Беррі

     Уффе Еллеманн-Єнсен

     Джуліо Андреотті

     Ганс-Дитріх Ґеншер

     Роберт Ґоббельс

     Каролос Папоуліас

     Ганс ван ден Брук

     Франсіско Фернандес Ордоньєс

     Педро Пірес де Міранда

     Ролан Дюма

     Лінда Чокер

                            ДЕКЛАРАЦІЯ
                про виконавчі повноваження Комісії

     Конференція звертається до керівних органів Співтовариства  з
проханням прийняти,  до  набрання  чинності  Актом,   принципи   і
правила,  на підставі яких будуть визначені  у кожному конкретному
випадку виконавчі повноваження Комісії.

     У цьому   контексті   Конференція   пропонує  Раді  відвести,
зокрема першорядну  роль процедурі Дорадчого комітету,  виходячи з
міркувань оперативності й ефективності  процесу  прийняття  рішень
для  здійснення  виконавчих повноважень,  доданих Комісії в рамках
статті 100a Договору про ЄЕС ( 994_017 ).

                            ДЕКЛАРАЦІЯ
                            про Суд ЄС

     Конференція визнає,  що положення статті 32d (1) Договору про
ЄСВС ( 994_026 ),  статті 168a (1) Договору про ЄЕС ( 994_017 )  і
статті 140a  (1)  Договору  про  Євратом  (  994_027  ) не шкодять
можливим юридичним повноваженням,  що можуть  бути  передбачені  в
рамках угод між державами-членами.

                            ДЕКЛАРАЦІЯ
            про статтю 8a Договору про ЄЕС ( 994_017 )

     За допомогою положень статті  8a  Конференція  хоче  виразити
повною мірою  свою  політичну  волю  прийняти до 1 січня 1993 року
рішення,  необхідні для завершення створення внутрішнього ринку  в
тому вигляді,  в якому він визначений цими положеннями, й особливо
рішення,  необхідні для виконання програми Комісії,  викладеної  в
Білій книзі про внутрішній ринок. Установлення дати 31 грудня 1992
року не має автоматичної юридичної сили.

                      ГЕНЕРАЛЬНА ДЕКЛАРАЦІЯ
          про статті 13 і 19 Єдиного європейського акта

     Жодне з   цих  положень  не  стосується  права  держав-членів
вживати такі заходи, які вони вважають необхідними для контролю за
імміграцією з третіх країн,  а також для боротьби проти тероризму,
злочинності,  поширення наркотиків і нелегальної торгівлі  творами
мистецтва і предметами старовини.

                            ДЕКЛАРАЦІЯ
         про статтю 118a (2) Договору про ЄЕС ( 994_017 )

     Конференція констатує,  що в ході обговорень щодо статті 118a
(2) Договору  про  ЄЕС  (  994_017  ) була досягнута згода,  що за
встановлення мінімальних  вимог  щодо   забезпечення   безпеки   і
здоров'я працівників,  Співтовариство не має наміру дискримінувати
інтереси працівників малих і середніх підприємств у тих  випадках,
коли це не викликано об'єктивними чинниками.

                            ДЕКЛАРАЦІЯ
                  Високих Договірних Сторін про
              частину III Єдиного європейського акта

     Високі Договірні   Сторони,   що  прийняли  частину  III  про
європейську політичну співпрацю,  підтверджують  свою  відкритість
стосовно інших  європейських  країн,  що  поділяють  ті ж ідеали і
цілі. Вони   готові,   зокрема,   зміцнити    свої    зв'язки    з
державами-членами    Ради    Європи    й    іншими   європейськими
демократичними країнами,  з якими підтримують дружні  відносини  і
тісно співпрацюють.

                       ПОЛІТИЧНА ДЕКЛАРАЦІЯ
            урядів держав-членів про вільний рух осіб

     З метою   сприяння   вільному   рухові   осіб   держави-члени
розвивають співпрацю,  не  зачіпаючи  повноважень  Співтовариства,
зокрема з питань в'їзду, руху і перебування осіб із третіх країн.

     Вони співпрацюють  також  у  сфері  боротьби  з   тероризмом,
злочинністю,  поширенням наркотиків і незаконною торгівлею творами
мистецтва і предметами старовини.

                            ДЕКЛАРАЦІЯ
                     Уряду Королівства Данії
               про європейську політичну співпрацю

     Уряд Данії зазначає,  що прикінцева частина частини  III  про
співпрацю в сфері зовнішньої політики не стосується участі Данії в
зовнішньоекономічній співпраці держав - членів Північної Ради.

 Акти європейського права із соціальних питань
 К.: Парламентське видавництво, 2005

                      Единый европейский акт

     Его Величество  Король  Бельгийцев,  Ее  Величество  Королева
Дании,  Президент  Федеративной  Республики  Германия,   Президент
Греческой  Республики,  Его  Величество Король Испании,  Президент
Французской Республики,  Президент Ирландии, Президент Итальянской
Республики, Его Королевское Высочество Великий Герцог Люксембурга,
Ее  Величество  Королева  Нидерландов,   Президент   Португальской
Республики,   Ее   Величество  Королева  Соединенного  Королевства
Великобритании и Северной Ирландии,

     Побуждаемые стремлением продолжить дело,  начатое  на  основе
учредительных договоров о Европейских сообществах, и преобразовать
всю совокупность отношений между их  государствами  в  Европейский
союз,  в  соответствии с Торжественной Штутгартской декларацией от
19 июня 1983 г.;
     Полные решимости  создать  этот  Европейский  союз на основе,
во-первых,  Сообществ,  функционирующих  в   соответствии   с   их
собственными правилами,  и, во-вторых, Европейского сотрудничества
в сфере внешней политики государств,  поставивших свои подписи,  и
наделить    этот    Союз   компетенцией,   необходимой   для   его
функционирования;
     Преисполненные решимости  содействовать  совместными усилиями
развитию демократии,  опирающейся на  основные  права,  признанные
конституциями  и  законами государств-членов,  Конвенцией о защите
прав человека  и  основных  свобод  (  995_004  )   и  Европейской
социальной хартией ( 994_300 ), в первую очередь на право свободы,
равенства и социальной справедливости;
     Убежденные в   том,   что   европейская   идея,   результаты,
достигнутые в  областях  европейской  интеграции  и  политического
сотрудничества,   а   также   необходимость  дальнейшего  развития
отвечают  устремлениям  народов   Европы,   живущих   в   условиях
демократии, для которых Европейский парламент, избранный на основе
всеобщего избирательного  права,  является  необходимым  средством
волеизъявления;
     Осознавая лежащую  на  Европе  ответственность  в   связи   с
возрастающим  стремлением выступать с единых позиций и действовать
солидарно и согласованно,  чтобы наиболее эффективно защищать свои
общие  интересы  и  независимость,  а  также подчеркивать принципы
демократии и законности и прав человека,  которым они  привержены,
для  того  чтобы  внести  свой  общий  вклад  в поддержание мира и
международной  безопасности  в  соответствии  с   обязательствами,
которые   они   приняли   в   рамках   Устава  Объединенных  Наций
( 995_010 );
     Преисполненные решимости  улучшать экономическое и социальное
положение  путем  расширения  сферы  действия  общей  политики   и
постановки   новых   целей,   и   обеспечивать  более  гармоничное
функционирование  Сообществ,   давая   возможность   его   органам
реализовать  свои  компетенции  в  условиях,  наиболее  отвечающих
интересам Сообщества;
     Принимая во внимание,  что главы государств и правительств на
своей Парижской конференции 19-21 октября 1972  г.  одобрили  цель
последовательного осуществления экономического и валютного союза;
     Учитывая Приложение к Заключению председательствующей  страны
на  заседании  Европейского совета в Бремене 6 и 7 июля 1978 г.  и
брюссельскую резолюцию Европейского совета от 5 декабря 1978 г.  о
создании Европейской  валютной  системы (ЕВС) и по связанным с ней
вопросам и отмечая,  что,  согласно этой резолюции,  Сообщество  и
центральные   банки   государств-членов   предприняли   ряд   мер,
призванных обеспечить реализацию сотрудничества в валютной сфере;
     Решили одобрить настоящий Акт и назначили  для  этой  цели  в
качестве своих полномочных представителей:

     Его Величество Король Бельгийцев:
г-на Лео Тиндеманса, министра внешних сношений;
     Ее Величество Королева Дании:
г-на Уффе Эллеманн-Енсена, министра иностранных дел;
     Президент Федеративной Республики Германия:
г-на Ганса-Дитриха Геншера,   федерального  министра   иностранных
дел;
     Президент Греческой Республики:
г-на Каролоса Папоулиаса, министра иностранных дел;
     Его Величество Король Испании:
г-на Франсиско Фернандеса Ордоньеса, министра иностранных дел;
     Президент Французской Республики:
г-на Ролана Дюма, министра внешних сношений;
     Президент Ирландии:
г-на Питера Бэрри, министра иностранных дел;
     Президент Итальянской Республики:
г-на Джулио Андреотти, министра иностранных дел;
     Его Королевское Высочество Великий Герцог Люксембурга:
г-на Роберта Гоббельса,   государственного   секретаря,   министра
иностранных дел;
     Ее Величество Королева Нидерландов:
г-на Ханса ван ден Брука, министра иностранных дел;
     Президент Португальской Республики:
г-на Педро Пирес де Миранда, министра иностранных дел;
     Ее Величество      Королева      Соединенного     Королевства
Великобритании и Северной Ирландии:
г-жу Линду Чокер, государственного секретаря, министра иностранных
дел и по делам Содружества;

     которые, обменявшись своими полномочиями, найденными в полном
порядке и надлежащей форме, согласились о нижеследующем.

                             Раздел I

                         Общие положения

                             Статья 1

     Цель Европейских   сообществ   и  Европейского  политического
сотрудничества  состоит  в  том,   чтобы   способствовать   сообща
реальному продвижению к европейскому единству.
     Европейские сообщества  основаны  на  договорах,   учредивших
Европейское объединение  угля  и  стали  ( 994_026 ),  Европейское
экономическое сообщество ( 994_017 ),  Европейское  сообщество  по
атомной энергии  (  994_027  ) и на последующих договорах и актах,
изменяющих или дополняющих их.
     Политическое сотрудничество   регулируется   Разделом    III.
Положения   этого  Раздела  подтверждают  и  дополняют  процедуры,
принятые в Люксембургском (1970 г.),  Копенгагенском (1973  г.)  и
Лондонском  (1981  г.)  докладах,  в  Торжественной  декларации  о
Европейском  союзе  (1983  г.),  а  также  постепенно  сложившуюся
практику государств-членов.

                             Статья 2

     Европейский совет   включает   руководителей   государств   и
правительств государств-членов и председателя Комиссии Европейских
сообществ. Им оказывают содействие министры иностранных дел и один
из членов Комиссии.
     Европейский совет заседает не реже двух раз в год.

                             Статья 3

     1. Институты Европейских сообществ, отныне именуемые, как это
определено ниже,  осуществляют свои  правомочия  и  компетенции  в
соответствии  с  условиями и в целях,  предусмотренных договорами,
учредившими  Сообщества,  и  последующими  договорами  и   актами,
которые их изменяют или дополняют, а также положениями Раздела II.
     2. Институты и органы,  наделенные  полномочиями  реализовать
Европейское политическое сотрудничество, осуществляют свои функции
и  компетенции   в   соответствии   с   условиями   и   в   целях,
предусмотренных Разделом III и документами, упомянутыми в абзаце 3
статьи 1.

                            Раздел II

                 Положения, вносящие изменения в
               учредительные договоры о европейских
                           сообществах

                             Глава 1

            Положения, вносящие изменения в договор о
               Европейском объединении угля и стали
                           ( 994_026 )

                             Статья 4

     Договор о   ЕОУС   (   994_026   )   дополняется   следующими
положениями:

     Статья 32d
     1. По  запросу  Суда  и  после  консультаций  с  Комиссией  и
Европейским парламентом, Совет единогласным решением может создать
при  Суде  судебный  орган  с  компетенцией суда первой инстанции,
правомочный  принимать  к  рассмотрению   некоторые   виды   исков
физических  и  юридических лиц и выносить по ним решения,  которые
могут быть обжалованы  в  Суде,  но  только  в  том  случае,  если
касаются  вопросов  права,  и  только  в соответствии с условиями,
предусмотренными  Уставом  Суда.  Этот  судебный  орган  не  будет
правомочен  ни  рассматривать,  ни  принимать решения как по искам
государств-членов или институтов Сообщества,  так и  по  вопросам,
требующим предварительного регулирования согласно статье 41.
     2. Совет,  следуя процедуре,  предусмотренной в параграфе  1,
определяет  состав  этого  судебного  органа  и вносит необходимые
изменения и дополнительные положения в Устав Суда.  Если Совет  не
примет  иного  решения,  положения  настоящего Договора о Суде,  в
частности, положения Протокола об Уставе Суда, применяются также и
к этому судебному органу.
     3. Члены этого судебного  органа  выбираются  из  числа  лиц,
независимость  которых  не  вызывает  сомнений  и которые обладают
данными,  необходимыми для того, чтобы работать в должности судьи.
Они     назначаются     с    общего    согласия    правительствами
государств-членов  сроком  на  шесть  лет.  Частичное   обновление
состава  членов  данного  судебного  органа  проводится каждые три
года.  Уходящие в этой связи в  отставку  члены  судебного  органа
могут быть вновь переизбраны.
     4. Этот  судебный   орган   разрабатывает   свой   внутренний
регламент  по  согласованию  с  Судом.  Этот регламент должен быть
одобрен единогласным решением Совета.

                             Статья 5

     Статья 45 Договора о ЕОУС ( 994_026 )  дополняется  следующим
абзацем:

     Совет, по  запросу  Суда  и  после консультаций с Комиссией и
Европейским парламентом может своим единогласным решением изменять
положения Раздела III Устава Суда.

                             Глава II

             Положения, вносящие изменения в договор
              о Европейском экономическом сообществе
                           ( 994_017 )

                             Отдел 1

                     Положения об институтах

                             Статья 6

     1. Устанавливается    процедура    сотрудничества,    которая
применяется к актам,  основанным на статьях 7,  49, 54 (2), втором
предложении статьи 56  (2),  статье  57  (за  исключением  второго
предложения параграфа 2),  статьях 100a,  100b,  118a, 130e и 130q
(2) Договора о ЕЭС ( 994_017 ).
     2. Во втором абзаце статьи 7 Договора о ЕЭС ( 994_017 ) слова
"после   консультаций   с   Ассамблеей"   заменяются   словами  "в
сотрудничестве с Европейским парламентом".
     3. В  статье  49  Договора  о  ЕЭС  (  994_017 ) слова "Совет
выносит решения,  по предложению Комиссии и после  консультаций  с
Экономическим  и  социальным комитетом" заменяются словами "Совет,
принимая решения квалифицированным  большинством,  по  предложению
Комиссии,  в  сотрудничестве  с  Европейским  парламентом  и после
консультаций с Экономическим и социальным комитетом".
     4. В  статье  54 (2) Договора о ЕЭС ( 994_017 ) слова "Совет,
по предложению Комиссии и после  консультаций  с  Экономическим  и
социальным комитетом и с Ассамблеей" заменяются словами "Совет, по
предложению Комиссии, в сотрудничестве с Европейским парламентом и
после консультаций с Экономическим и социальным комитетом".
     5. В статье  56  (2)  Договора  о  ЕЭС  (  994_017  )  второе
предложение заменяется следующим текстом:
     Вместе с тем по окончании второго этапа Совет, по предложению
Комиссии и в сотрудничестве с Европейским  парламентом,  принимает
квалифицированным    большинством   директивы,   направленные   на
координацию положений,  относящихся, в каждом государстве-члене, к
распорядительной и административной деятельности.
     6. В  статье 57 (1) Договора о ЕЭС ( 994_017 ) слова "и после
консультаций с Ассамблеей" заменяются словами "и в  сотрудничестве
с Европейским парламентом".
     7. В   статье  57  (2)  Договора  о  ЕЭС  третье  предложение
заменяется следующим текстом:
     В остальных случаях Совет принимает решения квалифицированным
большинством, в сотрудничестве с Европейским парламентом.

                             Статья 7

     Статья 149  Договора  о ЕЭС ( 994_017 ) заменяется следующими
положениями:

     Статья 149
     1. Когда,  в силу настоящего  Договора,  Совет  действует  по
предложению   Комиссии,   он   может   вносить  поправки  к  этому
предложению только путем принятия единогласного решения.
     2. Когда,  в  силу  настоящего  Договора,  Совет  действует в
сотрудничестве с Европейским  парламентом,  применяется  следующая
процедура:
     a) Совет,  принимая решения квалифицированным большинством  в
соответствии  с  условиями параграфа 1,  по предложению Комиссии и
после получения заключения Европейского  парламента,  вырабатывает
общую позицию.
     b) Общая позиция Совета сообщается  Европейскому  парламенту.
Совет  и  Комиссия  доводят  до  сведения  Европейского парламента
исчерпывающие доводы,  которые побудили Совет одобрить  его  общую
позицию, а также информируют о позиции Комиссии.
     Если в  течении   трех   месяцев   после   такого   сообщения
Европейский  парламент одобряет эту общую позицию или не принимает
никакого решения в  этот  период,  Совет  издает  в  окончательной
редакции  акт  по  рассматриваемому вопросу в соответствии с общей
позицией.
     c) Европейский парламент может в трехмесячный срок, о котором
говорится в пункте  (Ь),  абсолютным  большинством  голосов  своих
членов предлагать поправки к общей позиции Совета.  Он может также
на основе такого же большинства отвергнуть общую  позицию  Совета.
Результат обсуждений доводится до сведения Совета и Комиссии.
     Если Европейский  парламент  отверг  общую  позицию   Совета,
последний   может   принимать  решение  во  втором  чтении  только
единогласно.
     d) Комиссия изучает повторно в трехмесячный срок предложение,
на основе которого Совет принял общую позицию,  с учетом поправок,
предложенных Европейским парламентом.
     Комиссия передает   в   Совет,   одновременно   с    повторно
рассмотренным   предложением,  поправки  Европейского  парламента,
которые ею не приняты,  выражая свою точку зрения по их  существу.
Совет может одобрить эти поправки единогласным решением.
     e) Совет     квалифицированным     большинством     принимает
предложение, прошедшее повторное рассмотрение в Комиссии.
     Совет может  вносить  изменения  в   предложение,   прошедшее
повторное рассмотрение в Комиссии, только единогласно.
     f) В случаях,  изложенных в пунктах (c),  (d)  и  (e),  Совет
должен  вынести  решение  в  течение трех месяцев.  Если в течение
этого срока никакого решения не  последует,  предложение  Комиссии
считается не принятым.
     g) Срок,  оговоренный в пунктах (b) и (f), может быть продлен
с  общего  согласия Совета и Европейского парламента на один месяц
максимум.
     3. До принятия Советом решения,  Комиссия может изменять свое
предложение в течение всего срока действия процедур,  изложенных в
параграфах 1 и 2.

                             Статья 8

     В статье  237  Договора  о  ЕЭС  (  994_017  )  первый  абзац
заменяется следующим положением:

     Любое европейское  государство  может обратиться с просьбой о
членстве в Сообществе. Оно направляет свой запрос в Совет, который
принимает решение единогласно,  после консультаций с Комиссией и с
согласия  Европейского  парламента,  который   принимает   решение
абсолютным большинством голосов своих членов.

                             Статья 9

     В статье  238  Договора  о  ЕЭС  (  994_017  )  второй  абзац
заменяется следующим положением:

     Эти соглашения  заключаются  Советом  на основе единогласия и
после  получения   согласия   Европейского   парламента,   который
принимает решение абсолютным большинством голосов своих членов.

                            Статья 10

     Статья 145 Договора о ЕЭС ( 994_017 )  дополняется  следующим
положением:

     - наделяет Комиссию, по актам, принятым Советом, компетенцией
исполнять нормы, которые выработаны Советом. Совет может выдвигать
определенные требования к осуществлению этих полномочий.  Он может
также   сохранять   за   собой   право,  в  определенных  случаях,
непосредственно  осуществлять  эти  полномочия.  Означенные   выше
требования  должны  отвечать  принципам и правилам,  которые Совет
вырабатывает   в   предварительном   порядке,   принимая   решение
единогласно,   по  предложению  Комиссии  и  с  учетом  заключения
Европейского парламента.

                            Статья 11

     Договор о ЕЭС ( 994_017 ) дополняется следующими положениями:

     Статья 168a
     1. По  запросу  Суда  и  после  консультаций  с  Комиссией  и
Европейским парламентом. Совет единогласным решением может создать
при Суде судебный орган  с  компетенцией  суда  первой  инстанции,
правомочный   принимать   к   рассмотрению  некоторые  виды  исков
физических и юридических лиц и выносить по  ним  решения,  которые
могут  быть  обжалованы  в  Суде,  но  только  в том случае,  если
касаются вопросов права,  и только  в  соответствии  с  условиями,
предусмотренными  Уставом  Суда.  Этот  судебный  орган  не  будет
правомочен ни рассматривать,  ни принимать решения  как  по  искам
государств-членов  или  институтов Сообщества,  так и по вопросам,
требующим предварительного регулирования согласно статье 177.
     2. Совет,  следуя  процедуре,  предусмотренной в параграфе 1,
определяет состав этого  судебного  органа  и  вносит  необходимые
изменения  и дополнительные положения в Устав Суда.  Если Совет не
примет иного решения,  положения настоящего  Договора  о  Суде,  в
частности, положения Протокола об Уставе Суда, применяются также и
к этому судебному органу.
     3. Члены  этого  судебного  органа  выбираются  из числа лиц,
независимость которых не  вызывает  сомнений  и  которые  обладают
данными,  необходимыми для того, чтобы работать в должности судьи.
Они    назначаются    с    общего     согласия     правительствами
государств-членов   сроком  на  шесть  лет.  Частичное  обновление
состава членов данного  судебного  органа  проводится  каждые  три
года.  Уходящие  в  этой  связи  в отставку члены судебного органа
могут быть вновь переизбраны.
     4. Этот   судебный   орган   разрабатывает   свой  внутренний
регламент по согласованию с  Судом.  Этот  регламент  должен  быть
одобрен единогласным решением Совета.

                            Статья 12

     Статья 188  Договора  о ЕЭС ( 994_017 ) дополняется следующим
абзацем:

     Совет, по запросу Суда и после  консультаций  с  Комиссией  и
Европейским  парламентом,  может  единогласным  решением  изменять
положения Раздела III Устава Суда.

                             Отдел 2

              Положения, касающиеся основ и политики
                            Сообщества

                   Подотдел 1. Внутренний рынок

                            Статья 13

     Договор о ЕЭС ( 994_017 ) дополняется следующими положениями:

     Статья 8a
     Сообщество принимает   меры   для    постепенного    создания
внутреннего   рынка   к  31  декабря  1992  г.  в  соответствии  с
положениями данной статьи,  а также статей 8b, 8c, 28, 57 (2), 59,
70  (1),  84,  99,  100a  и 100b,  без ущерба для других положений
настоящего Договора.
     Внутренний рынок  должен  представлять собой пространство без
внутренних  границ,  в  котором,  согласно  положениям  настоящего
Договора,  обеспечивается свободное движение товаров, лиц, услуг и
капиталов.

                            Статья 14

     Договор о ЕЭС ( 994_017 ) дополняется следующими положениями:

     Статья 8b
     Комиссия докладывает  Совету до 31 декабря 1988 г.  и еще раз
до  31  декабря  1990  г.  о  прогрессе,  достигнутом  в  создании
внутреннего рынка в рамках времени, установленного статьей 8a.
     Совет, принимая решения  квалифицированным  большинством,  по
предложению  Комиссии,  определяет основные направления действий и
условия,  необходимые для обеспечения сбалансированного  прогресса
во всех упомянутых секторах.

                            Статья 15

     Договор о ЕЭС ( 994_017 ) дополняется следующими положениями:

     Статья 8c
     Формулируя предложения,  имеющие целью выполнение статьи  8a,
Комиссия будет учитывать масштабы усилий,  которые должны страны с
различным уровнем экономического  развития  предпринять  в  период
создания  внутреннего  рынка,  и  может  в  этой  связи предложить
соответствующие положения.
     Если эти  положения принимаются в отступление от действующих,
то они должны носить  временный  характер  и  вызывать  наименьшие
нарушения в функционировании общего рынка.

                            Статья 16

     1. Статья  28 Договора о ЕЭС ( 994_017 ) заменяется следующим
положением:

     Статья 28
     Все автономные изменения или приостановки действия  пошлин  в
рамках  единого  таможенного  тарифа  принимаются  решением Совета
квалифицированным большинством, по предложению Комиссии.

     2. В  статье  57  (2)  Договора  о  ЕЭС  (  994_017  ) второе
предложение заменяется следующим положением:
     Единогласное решение   необходимо   для   принятия  директив,
выполнение  которых  влечет  за  собой  хотя   бы   в   одном   из
государств-членов изменение действующих принципов законодательства
о профессиях в части,  касающейся обучения и  условий  приема  для
физических лиц.
     3. Во втором абзаце статьи 59 Договора  о  ЕЭС  (  994_017  )
слова   "на   основе  единогласного  решения"  заменяются  словами
"квалифицированным большинством".
     4. В  статье  70 (1) Договора о ЕЭС ( 994_017 ) два последних
предложения заменяются следующим положением:
     С этой  целью  Совет принимает квалифицированным большинством
директивы.  Он будет стремиться к достижению максимально возможной
либерализации.   Принятие   мер,  представляющих  собой  отход  от
либерализации движения капиталов, требует единогласного решения.
     5. В  статье  84  (2)  Договора  о  ЕЭС  (  994_017  )  слова
"единогласным  решением"  заменяются  словами   "квалифицированным
большинством".
     6. Статья 84 Договора о ЕЭС ( 994_017 ) дополняется следующим
абзацем:
     Должны быть применены процедурные нормы статьи 75,  параграфы
1 и 3.

                            Статья 17

     Статья 99  Договора  о  ЕЭС ( 994_017 ) заменяется следующими
положениями:

     Статья 99
     Совет, принимая решения единогласно,  по предложению Комиссии
и  после  консультаций  с  Европейским  парламентом,  вырабатывает
мероприятия,   относящиеся   к    гармонизации    законодательств,
касающихся  налогов с оборота,  акцизных сборов и других косвенных
налогов,  в той мере, в какой такая гармонизация необходима, чтобы
обеспечить  создание и функционирование внутреннего рынка в сроки,
предусмотренные в статье 8a.

                            Статья 18

     Договор о ЕЭС ( 994_017 ) дополняется следующими положениями:

     Статья 100a
     1. В  отступление  от статьи 100 и если иное не предусмотрено
настоящим Договором, для реализации целей, изложенных в статье 8а,
применяются   следующие   положения.   Совет,   принимая   решения
квалифицированным  большинством,  по   предложению   Комиссии,   в
сотрудничестве  с  Европейским  парламентом и после консультаций с
Экономическим   и   социальным   комитетом,   вырабатывает   меры,
направленные  на  сближение  норм,  вводимых в государствах-членах
законодательным  или  административным  путем,  для   того   чтобы
обеспечить создание и функционирование внутреннего рынка.
     2. Параграф  1  не  применяется  к   положениям   в   области
налогообложения,  а  также  к  положениям,  касающимся  свободного
движения лиц или прав и интересов лиц наемного труда.
     3. Комиссия,   в   своих   предложениях,   предусмотренных  в
параграфе 1 и относящихся к сферам здравоохранения,  безопасности,
защиты   окружающей   среды  и  защиты  потребителей,  исходит  из
необходимости обеспечить высокий уровень защиты.
     4. Если    после    принятия    Советом,    квалифицированным
большинством, мер по гармонизации, какое-либо из государств-членов
сочтет   необходимым   применение   национальных   правовых  норм,
обоснованных крайней необходимостью, что предусмотрено статьей 36,
или  связанных  с защитой условий труда или окружающей среды,  оно
уведомляет о них Комиссию.
     Комиссия соглашается   на  применение  соответствующих  норм,
убедившись,  что   они   не   являются   средством   неоправданной
дискриминации   или   скрытых   ограничений   в   торговле   между
государствами-членами.
     Комиссия или  любое государство-член могут,  в отступление от
процедуры,  предусмотренной в статьях 169 и  170,  непосредственно
обратиться   в  Суд,  если  сочтут,  что  другое  государство-член
противоправно  использует  полномочия,  предусмотренные  в  данной
статье.
     5. Упомянутые выше меры по гармонизации содержат,  когда  это
приемлемо, защитные оговорки,  позволяющие государствам-членам, по
тем или иным причинам  неэкономического  характера,  изложенным  в
статье 36, предпринимать временные меры, подпадающие под процедуру
контроля со стороны Сообщества.

                            Статья 19

     Договор о ЕЭС ( 994_017 ) дополняется следующими положениями:

     Статья 100b
     1. В  течение  1992  г.  Комиссия составит совместно с каждым
государством-членом перечень  законодательных  и  административных
актов,  которые  подпадают  под статью 100a и не являются объектом
гармонизации в рамках этой последней статьи.
     Совет, действуя  в  соответствии  с  положениями статьи 100a,
может    постановить,    что    положения,    имеющие    силу    в
государстве-члене,   должны   быть  признаны  эквивалентными  тем,
которые применяются другим государством-членом.
     2. Положения параграфа 4 статьи 100a применяются аналогично.
     3. Комиссия составляет перечень,  упомянутый в  первой  части
параграфа   1,   и   представляет  соответствующие  предложения  в
предписанные сроки,  чтобы Совет мог выработать решения  до  конца
1992 г.

        Подотдел 2. Компетенция в валютно-финансовой сфере

                            Статья 20

     1. В Часть третью Раздела II  Договора  о  ЕЭС  (  994_017  )
включается новая Глава 1, сформулированная следующим образом:

                             Глава 1

        Сотрудничество в экономической и валютной политике
                 (Экономический и валютный союз)

     Статья 102a
     1. С целью обеспечить необходимое  для  дальнейшего  развития
Сообщества    сближение    экономической   и   валютной   политики
государства-члены  сотрудничают   в   соответствии   с   задачами,
изложенными  в  статье  104.  Добиваясь  этого,  они  принимают во
внимание опыт,  приобретенный благодаря  сотрудничеству  в  рамках
Европейской   валютной   системы   (ЕВС)   и  становлению  ЭКЮ,  и
руководствуются существующими в этой сфере компетенциями.
     2. В  той  мере,  в  которой  дальнейшее  развитие  в области
экономической  и  валютной  политики   требует   институциональных
изменений,  будут  применяться  положения статьи 236.  По вопросам
институциональных изменений в валютной  сфере  должны  проводиться
консультации   с   Комитетом  по  валютным  вопросам  и  Комитетом
управляющих центральными банками.
     2. Главы 1,  2, и 3 становятся соответственно главами 2, 3, и
4.

                 Подотдел 3. Социальная политика

                            Статья 21

     Договор о ЕЭС ( 994_017 ) дополняется следующими положениями:

     Статья 118a
     1. Государства-члены  будут уделять особое внимание повышению
безопасности и улучшению здоровья трудящихся,  прежде  всего  там,
где непосредственно осуществляется трудовая деятельность, и ставят
своей целью сближение условий труда  на  основе  уже  достигнутого
прогресса.
     2. Совет  по  предложению  Комиссии,   в   сотрудничестве   с
Европейским  парламентом  и  после  консультаций с Экономическим и
социальным   комитетом,   принимая    решения    квалифицированным
большинством,   устанавливает   посредством  директив  минимальные
требования,  постепенное выполнение которых,  с учетом  условий  и
технических   правил,  существующих  в  каждом  государстве-члене,
необходимо для достижения цели, предусмотренной параграфом 1.
     В этих    директивах   необходимо   избегать   принудительных
административных,  финансовых и юридических  ограничений,  которые
могут   препятствовать   созданию  и  развитию  мелких  и  средних
предприятий.
     3. Положения,  выработанные  во исполнение данной статьи,  не
служат  для  любого  государства-члена  препятствием  в  том,  что
касается сохранения или введения более строгих мер,  совместимых с
настоящим Договором, по охране условий труда.

                            Статья 22

     Договор о ЕЭС ( 994_017 ) дополняется следующим положением:

     Статья 118b
     Комиссия стремится  развивать  на  европейском  уровне диалог
между социальными партнерами,  который  может,  если  обе  стороны
сочтут  это  желательным,  привести  к  отношениям,  основанным на
соглашении.

         Подотдел 4. Экономическое и социальное сплочение

                            Статья 23

     Третья часть Договора о ЕЭС ( 994_017 ) дополнена Разделом V,
сформулированным следующим образом:

                             Раздел V

               Экономическое и социальное сплочение

     Статья 130a
     С целью  стимулировать  свое  гармоничное  развитие  в  целом
Сообщество  продолжает  и расширяет деятельность,  направленную на
укрепление своего социального и экономического сплочения.
     Сообщество особенно    стремится   сократить   разрыв   между
различными регионами и отставание регионов, находящихся в наименее
благоприятных условиях.

     Статья 130b
     Государства-члены проводят  свою  экономическую  политику   и
координируют   ее,   стремясь   вместе  с  тем  достигнуть  целей,
изложенных в  статье  130а.   Разработка   и  осуществление  общей
политики  и действий,  направленных на создание внутреннего рынка,
предполагают учет целей,  изложенных в  статьях  130a  и  130c,  и
способствуют их достижению. Сообщество стремится к достижению этих
целей,  используя структурные фонды (Секция гарантий  Европейского
фонда   ориентации  и  гарантий  в  области  сельского  хозяйства,
Европейский  социальный  фонд,  Европейский   фонд   регионального
развития),  Европейский  инвестиционный  банк  и другие финансовые
инструменты.

     Статья 130c
     Европейский фонд регионального развития призван вносить вклад
в устранение основных региональных диспропорций в Сообществе путем
участия в развитии или структурной перестройке регионов, отстающих
в развитии,  и в конверсии индустриальных районов,  находящихся  в
упадке.

     Статья 130d
     После вступления в силу Европейского  единого  акта  Комиссия
представит   Совету   всестороннее  предложение,  направленное  на
внесение  в  структуру  и  правила  функционирования  существующих
структурных  фондов (Секция гарантий Европейского фонда ориентации
и гарантий в области сельского хозяйства.  Европейский  социальный
фонд.  Европейский фонд регионального развития) изменений, которые
необходимы для уточнения и оптимизации их задач,  чтобы тем  самым
способствовать достижению целей, изложенных в статьях 130a и 130c,
а также для повышения их эффективности и расширения их координации
между  собой  и  с  другими действующими финансовыми учреждениями.
Совет примет единогласное решение по этому предложению  в  течение
одного  года,  после  консультаций  с  Европейским  парламентом  и
Экономическим и социальным комитетом.

     Статья 130e
     После принятия   решения,  предусмотренного  статьей    130d,
Совет квалифицированным большинством,  по предложению Комиссии и в
сотрудничестве с Европейским парламентом, принимает решения по его
исполнению, касающиеся Европейского фонда регионального развития.
     В отношении  Секции  гарантий Европейского фонда ориентации и
гарантий в области сельского хозяйства и Европейского  социального
фонда продолжают действовать соответственно статьи 43, 126 и 127.

       Подотдел 5. Исследования и технологическое развитие

                            Статья 24

     Третья часть Договора о ЕЭС ( 994_017  )  дополнена  Разделом
VI, сформулированным следующим образом:

                            Раздел VI

             Исследования и технологическое развитие

     Статья 130f
     1. Сообщество   ставит   своей   целью   укрепить  научную  и
технологическую базу европейской промышленности  и  способствовать
повышению ее международной конкурентоспособности.
     2. Для этого оно поощряет деятельность  предприятий,  включая
малые и средние, исследовательских центров и университетов в сфере
научных   исследований   и   технологических    разработок;    оно
поддерживает   их   усилия,  направленные  на  развитие  взаимного
сотрудничества,  стремясь прежде всего  предоставить  предприятиям
возможность использовать в полной мере потенциал внутреннего рынка
Сообщества,  открывая,   в   частности,   государственный   сектор
национальных  рынков,  устанавливая  единые  стандарты  и устраняя
юридические и налоговые барьеры на пути такого сотрудничества.
     3. При  продвижении  к  этим  целям  особое  внимание следует
уделять взаимосвязи между совместными усилиями в  области  научных
исследований    и    технологических   разработок,   формированием
внутреннего рынка и осуществлением общей политики, особенно в том,
что касается конкуренции и торговли.

     Статья 130g
     Преследуя эти   цели,   Сообщество   осуществляет   следующую
деятельность,        дополняющую       меры,       предпринимаемые
государствами-членами:
     a) реализация программ научных исследований,  технологических
разработок  и  опытно-демонстрационных  программ  путем   развития
кооперации   с   предприятиями,   исследовательскими   центрами  и
университетами;
     b) содействие  кооперации  в  области  научных  исследований,
технологических  разработок  и  опытно-демонстрационных  программ,
осуществляемых в Сообществе,  с третьими странами и международными
организациями;
     c) распространение    и   оптимизация   результатов   научных
исследований, технологических разработок и опытно-демонстрационных
программ, осуществляемых в Сообществе;
     d) стимулирование обучения  и  мобильности  исследователей  в
Сообществе.

     Статья 130h
     Государства-члены координируют между собой,  и во взаимосвязи
с Комиссией,  политику и программы, осуществляемые на национальном
уровне. Комиссия, в тесном взаимодействии с государствами-членами,
может   брать  на  себя  любую  инициативу,  способствующую  такой
координации.

     Статья 130i
     1. Сообщество  принимает  многолетнюю  рамочную программу,  в
которой отражены все  направления  его  деятельности.  В  рамочной
программе устанавливаются научно-технические цели, определяется их
относительная  приоритетность,  указываются  основные  направления
намеченных    действий,    устанавливаются    сумма   необходимого
финансирования и конкретные формы финансового участия Сообщества в
программе   в   целом,   а  также  распределение  общей  суммы  по
направлениям намеченных действий.
     2. Рамочная   программа  может  изменяться  и  дополняться  в
соответствии с изменением ситуации.

     Статья 130k
     Рамочная программа осуществляется через конкретные программы,
разработанные по каждому из  направлений  деятельности.  В  каждой
конкретной   программе   определяются   способы   ее   реализации,
устанавливаются сроки и предусматриваются необходимые средства.
     Совет определяет  конкретные  способы распространения знаний,
полученных в результате конкретных программ.

     Статья 130l
     В ходе  осуществления  многолетней  рамочной  программы могут
быть приняты дополнительные программы,  в которых  участвуют  лишь
некоторые    государства-члены,    самостоятельно   обеспечивающие
финансирование при возможном участии Сообщества.
     Совет принимает   правила,   применяемые   к   дополнительным
программам,  особенно в том, что касается распространения знаний и
доступа остальных государств-членов.

     Статья 130m
     В ходе   осуществления   многолетней    рамочной    программы
Сообщество     может     предусмотреть,    по    согласованию    с
заинтересованными  государствами-членами,  собственное  участие  в
научно-исследовательских    программах,   проводимых   несколькими
государствами-членами,   включая   участие   в   институциональных
структурах, созданных для выполнения этих программ.

     Статья 130n
     В ходе   осуществления   многолетней    рамочной    программы
Сообщество   может  предусмотреть  кооперацию  в  области  научных
исследований, технологических разработок и опытно-демонстрационных
программ,   проводимых   им   самим,   с   третьими  странами  или
международными организациями.
     Формы такой   кооперации   могут   определяться   на   основе
международных    договоров    между    Сообществом    и    другими
заинтересованными сторонами,  которые вырабатываются и заключаются
в соответствии со статьей 228.

     Статья 130o
     Сообщество может  создавать  совместные предприятия или любые
другие   организационные   структуры,   которые   необходимы   для
эффективного   осуществления   его  собственных  программ  научных
исследований, технологических разработок и опытно-демонстрационных
работ.

     Статья 130p
     1. Формы финансирования каждой программы,  включая  возможное
участие   Сообщества,  устанавливаются  одновременно  с  принятием
программы.
     2. Сумма    ежегодного    финансового    вклада    Сообщества
определяется  в  рамках  бюджетных  процедур,  без   ущерба   иным
возможным  способам его финансовой поддержки.  Оценочная стоимость
конкретных программ не  должна  превышать  уровня  финансирования,
предусмотренного рамочной программой.

     Статья 130q
     1. Совет,  по предложению Комиссии  и  после  консультаций  с
Европейским  парламентом и с Экономическим и социальным комитетом,
единогласно одобряет положения,  предусмотренные в статьях 130i  и
130o.
     2. Совет,  по  предложению  Комиссии,  после  консультаций  с
Экономическим   и   социальным  комитетом  и  в  сотрудничестве  с
Европейским парламентом,  одобряет квалифицированным  большинством
положения, предусмотренные в статьях 130k, 130l, 130m, 130n и 130p
(1).  Утверждение дополнительных программ требует,  наряду с этим,
согласия заинтересованных государств-членов.

                   Подотдел 6. Окружающая среда

                            Статья 25

     Третья часть Договора о ЕЭС ( 994_017  )  дополнена  Разделом
VII, сформулированным следующим образом:

                            Раздел VII

                         Окружающая среда

     Статья 130r
     1. Деятельность Сообщества в отношении окружающей среды имеет
целью:
     - сохранять, защищать и улучшать качество окружающей среды;
     - вносить вклад в защиту здоровья людей;
     - добиваться    разумного   и   рационального   использования
природных ресурсов.
     2. Деятельность   Сообщества  в  отношении  окружающей  среды
основывается на принципах превентивных действий, возмещения ущерба
окружающей среде, главным образом путем устранения его источников,
и оплаты ущерба теми,  кто его причинил.  Задачи защиты окружающей
среды   являются  составной  частью  других  направлений  политики
Сообщества.
     3. При  выработке  программы  действий  в  области окружающей
среды Сообщество учитывает:
     - полученные научные и технические данные;
     - состояние окружающей среды в различных регионах Сообщества;
     - потенциальные  выгоды  и  затраты,  которые  могут  явиться
результатом действий или их отсутствия;
     - экономическое  и  социальное  развитие Сообщества в целом и
сбалансированное развитие его регионов.
     4. Сообщество предпринимает усилия в области окружающей среды
в той мере,  в какой цели,  предусмотренные в параграфе  1,  могут
быть   реализованы   на   уровне   Сообщества   эффективнее,   чем
государствами-членами  самостоятельно.  Без  ущерба  для  действий
самого Сообщества, государства-члены обеспечивают финансирование и
выполнение других мероприятий.
     5. В  рамках  своих  соответствующих компетенций Сообщество и
государства-члены сотрудничают с третьими странами и компетентными
международными   организациями.  Формы  сотрудничества  Сообщества
могут   быть   предметом   договоров   между   ним    и    другими
заинтересованными сторонами,  которые вырабатываются и заключаются
в соответствии со статьей 228.
     Предыдущий параграф      не      затрагивает      компетенции
государств-членов  вести  переговоры  в  международных  органах  и
заключать международные договоры.

     Статья 130s
     Совет, по  предложению  Комиссии  и  после   консультаций   с
Европейским  парламентом и с Экономическим и социальным комитетом,
принимает  единогласно  решения  относительно  действий,   которые
следует предпринять Сообществу.
     Совет определяет,     в     соответствии     с     условиями,
предусмотренными   в  предыдущем  абзаце,  какие  вопросы  требуют
принятия решений квалифицированным большинством.

     Статья 130t
     Совместные меры   по  защите  окружающей  среды,  принятые  в
соответствии  со  статьей  130s,  не   препятствуют   каждому   из
государств-членов  сохранять  или  вводить  более строгие защитные
меры, совместимые с настоящим Договором.

                             Глава 3

                 Положения, вносящие изменения в
               учредительный договор о Европейском
                  сообществе по атомной энергии
                           ( 994_027 )

                            Статья 26

     Договор о  ЕВРАТОМе  (  994_027  )   дополняется   следующими
положениями:

     Статья 140a
     1. По  запросу  Суда  и  после  консультаций  с  Комиссией  и
Европейским парламентом, Совет единогласным решением может создать
при  Суде  судебный  орган  с  компетенцией суда первой инстанции,
правомочный  принимать  к  рассмотрению   некоторые   виды   исков
физических  и  юридических лиц и выносить по ним решения,  которые
могут быть обжалованы в Суде,  но только в том  случае,  если  они
касаются  вопросов  права,  и  только  в соответствии с условиями,
предусмотренными  Уставом  Суда.  Этот  судебный  орган  не  будет
правомочен  принимать  решения  как по искам государств-членов или
институтов   Сообщества,   так   и    по    вопросам,    требующим
предварительного регулирования согласно статье 150.
     2. Совет,  следуя процедуре,  предусмотренной в параграфе  1,
определяет  состав  этого  судебного  органа  и вносит необходимые
изменения и дополнительные положения в Устав Суда.  Если Совет  не
примет  иного  решения,  положения  настоящего Договора о Суде,  в
частности, положения Протокола об Уставе Суда, применяются также и
к указанному судебному органу.
     3. Члены означенного судебного  органа  избираются  из  числа
лиц, независимость которых не вызывает сомнений и которые обладают
данными,  необходимыми для того, чтобы работать в должности судьи.
Они     назначаются     с    общего    согласия    правительствами
государств-членов  сроком  на  шесть  лет.  Частичное   обновление
состава  членов  данного  судебного  органа  проводится каждые три
года.  Уходящие  в  этой  связи  в  отставку  члены   могут   быть
переизбраны снова.
     4. Этот  судебный   орган   разрабатывает   свой   внутренний
регламент  по  согласованию  с  Судом.  Этот регламент должен быть
одобрен единогласным решением Совета.

                            Статья 27

     В статью  160  Договора  о  ЕВРАТОМе  (  994_027 ) включается
второй абзац следующего содержания:

     Совет, по запросу Суда и после  консультаций  с  Комиссией  и
Европейским  парламентом,  может  единогласным  решением  изменять
положения Раздела III Устава Суда.

                             Глава 4

                         Общие положения

                            Статья 28

     Положения настоящего Акта не затрагивают  положений  Актов  о
присоединении  Королевства  Испании  и  Португальской Республики к
Европейским сообществам.

                            Статья 29

     В параграфе 2 статьи 4 Решения Совета 85/257/ЕЭС,  ЕВРАТОМ от
7  мая  1985  г.  о  системе  собственных  средств Сообществ слова
"размер  и  механизм  распределения  которых   устанавливаются   в
соответствии  с  решением Совета на основе единогласия" заменяются
словами "размер и механизм распределения которых устанавливаются в
соответствии  с  решением  Совета  квалифицированным  большинством
после получения согласия заинтересованных государств-членов".
     Указанное изменение    не    затрагивает   правовую   природу
вышеупомянутого решения.

                            Раздел III

              Положения о европейском сотрудничестве
                    в области внешней политики

                            Статья 30

     Европейское сотрудничество   в   области   внешней   политики
регулируется следующими положениями:
     1. Высокие   Договаривающиеся  Стороны,  являясь  участниками
Европейских   сообществ,   стремятся   сообща   формулировать    и
осуществлять европейскую внешнюю политику.
     2. a) Высокие      Договаривающиеся     Стороны     обязуются
информировать  и  консультировать  друг  друга  по  любому вопросу
внешней политики, представляющему общий интерес, с целью добиться,
чтобы  их  совместное  влияние  обеспечивалось наиболее эффективно
путем координации, сближения их позиций и осуществления совместных
действий.
     b) Взаимные  консультации  предшествуют   принятию   Высокими
Договаривающимися Сторонами их окончательной позиции.
     c) Каждая из  Высоких  Договаривающихся  Сторон,  вырабатывая
национальную позицию и осуществляя национальные действия, в полной
мере учитывает  позиции  остальных  партнеров  и  должным  образом
принимает   во   внимание   важность   принятия   и  осуществления
общеевропейских решений.
     С целью   повысить  свою способность к совместным действиям в
области  внешней   политики   Высокие   Договаривающиеся   Стороны
обеспечивают   поступательное   развитие  и  конкретизацию  единых
принципов и задач.
     Определение совместных  позиций  представляет отправную точку
для политики Высоких Договаривающихся Сторон.
     d) Высокие  Договаривающиеся Стороны стремятся избегать любых
действий или решений,  наносящих ущерб их эффективным действиям  в
качестве  единой  силы  в  международных  отношениях или  в рамках
международных организаций.
     3. a) Министры   иностранных  дел  и  один из членов Комиссии
собираются не реже четырех раз в год в рамках системы Европейского
политического  сотрудничества.  Они  могут также обсуждать вопросы
внешней  политики,   находящиеся   в   компетенции   Политического
сотрудничества, во время сессий Совета Европейских сообществ.
     b) Комиссия  является  полноправным  участником  деятельности
Политического сотрудничества.
     c) С целью обеспечить быстрое принятие совместных  позиций  и
реализацию  совместных  действий  Высокие Договаривающиеся Стороны
воздерживаются,  насколько  возможно,  от  шагов,   препятствующих
достижению консенсуса и принятию совместных мер на его основе.
     4. Высокие  Договаривающиеся  Стороны   обеспечивают   тесное
взаимодействие  с  Европейским  парламентом  в рамках Европейского
политического   сотрудничества.   Для   этого    государство-член,
председательствующее    в   Совете   ЕС,   регулярно   информирует
Европейский парламент о вопросах внешней политики, рассматриваемых
в рамках Политического сотрудничества,  и добивается, чтобы мнение
Европейского парламента учитывалось должным образом.
     5. Внешняя   политика  Европейского  сообщества  и  политика,
согласованная в системе Европейского политического сотрудничества,
должны быть взаимосогласованы.
     Государство-член, председательствующее   в   Совете   ЕС,   и
Комиссия,  в  рамках  своих собственных компетенций,  несут особую
ответственность за обеспечение такой взаимной согласованности.
     6. a)  Высокие  Договаривающиеся  Стороны считают,  что более
тесное  сотрудничество  по   вопросам   европейской   безопасности
способно  внести  существенный  вклад  в  формирование европейской
идентичности в области внешней политики.  Они намерены более тесно
координировать   свои  позиции  по  политическим  и  экономическим
аспектам безопасности.
     b) Высокие   Договаривающиеся   Стороны  решительно  намерены
поддерживать  технологический  и  производственный  потенциал   на
уровне, обеспечивающим их безопасность. Они будут добиваться этого
на национальном уровне, а при необходимости, в рамках компетентных
институтов и органов.
     c) Положения настоящего Раздела не препятствуют  установлению
более тесного сотрудничества в сфере безопасности между некоторыми
из Высоких Договаривающихся Сторон  в  рамках Западно-европейского
союза или Североатлантического союза.
     7. a)  В  международных  организациях  и   на   международных
конференциях,  где  участвуют  Высокие  Договаривающиеся  Стороны,
последние  стремятся   занимать   общие   позиции   по   вопросам,
подпадающим под настоящий Раздел.
     b) В   международных   организациях   и   на    международных
конференциях,   где  участвует  не  все  Высокие  Договаривающиеся
Стороны,  те из них,  которые принимают  участие,  в  полной  мере
учитывают    позиции,    согласованные   в   рамках   Европейского
политического сотрудничества.
     8. Высокие  Договаривающиеся  Стороны вступают,  когда сочтут
это необходимым,  в политический  диалог  с  третьими  странами  и
региональными объединениями.
     9. Высокие Договаривающиеся Стороны  и  Комиссия,  на  основе
взаимопомощи и обмена информацией,  углубляют сотрудничество между
своими представителями,  аккредитованными в третьих  странах  и  в
международных организациях.
     10. a) Руководство Европейским  политическим  сотрудничеством
осуществляется  той  из  Высоких Договаривающихся Сторон,  которая
председательствует в Совете Европейских сообществ.
     b) На   нее   возлагаются  задачи  по  выдвижению  инициатив,
координации и представлению  позиций  государств-членов  в  рамках
отношений   с   третьими   странами   в   контексте   деятельности
Европейского   политического   сотрудничества.   На   нее    также
возлагается  управление  системой  Политического сотрудничества и,
прежде всего,  выработка календарного плана  встреч,  их  созыв  и
организация.
     c) В Политическом комитете  проводятся  регулярные  заседания
политических  директоров  с  целью  придать  необходимую динамику,
обеспечить   непрерывность    и    преемственность    Европейского
политического сотрудничества и подготавливать обсуждение на уровне
министров.
     d) Политический  комитет или,  при необходимости,  встреча на
уровне министров созываются в течение 48 часов по запросу не менее
трех государств-членов.
     e) На Европейскую группу связи,  находящуюся под руководством
Политического    комитета,    возложены   функции  наблюдения   за
осуществлением  Европейского    политического    сотрудничества  и
изучения общих организационных проблем.
     f) Заседания   рабочих   групп    созываются    по    решению
Политического комитета.
     g) Секретариат  с  местонахождением  в   Брюсселе   оказывает
содействие государству-члену,  председательствущему в Совете ЕС, в
подготовке и  осуществлении  деятельности  в  рамках  Европейского
политического сотрудничества, а также в административных вопросах.
Он осуществляет  свои  функции  под  эгидой  председательствующего
государства-члена.
     11. В вопросах привилегий  и  иммунитета  члены  Секретариата
Европейского  политического сотрудничества приравниваются к членам
дипломатических   миссий    Высоких    Договаривающихся    Сторон,
находящихся по месту расположения Секретариата.
     12. Через пять лет после вступления в  силу  настоящего  Акта
Высокие   Договаривающиеся   Стороны   должны   изучить  вопрос  о
необходимости пересмотра Раздела III.

                            Раздел IV

                 Общие и заключительные положения

                            Статья 31

     Положения Договора, учреждающего Европейское объединение угля
и стали   (   994_026   ),   Договора,   учреждающего  Европейское
экономическое сообщество ( 994_017  ),  и  Договора,  учреждающего
Европейское сообщество  по  атомной  энергии ( 994_027 ),  которые
касаются  полномочий  Суда  Европейских  сообществ,  и  положения,
связаные  с  осуществлением этих полномочий,  применяются только к
положениям  Раздела  II  и  статьи  32;  они  применяются  к  этим
положениям в соответствии с теми же условиями, что и для положений
названных договоров.

                            Статья 32

     За исключением статьи 3 (1),  Раздела II и статьи 31, никакое
из   положений   настоящего  Акта  не  затрагивает  ни  договоров,
учреждающих Европейские сообщества,  ни  последующих  договоров  и
актов, которые вносят в них изменения и дополнения.

                            Статья 33

     1. Настоящий     Акт     подлежит     ратификации    Высокими
Договаривающимися   Сторонами   сообразно    с    соответствующими
положениями их конституций. Ратификационные грамоты будут переданы
на депозитарное хранение правительству Итальянской Республики.
     2. Настоящий  Акт  вступает  в  силу первого числа следующего
месяца после передачи  на  депозитарное  хранение  ратификационной
грамоты последним из подписавших государств.

                            Статья 34

     Оригинал Настоящего   Акта,   составленный   в   единственном
экземпляре   на   немецком,   английском,   датском,    испанском,
французском,  греческом,  ирландском, итальянском, нидерландском и
португальском языках,  текст которого на  каждом  из  этих  языков
аутентичен,   будет  помещен  на  депозитарное  хранение  в  архив
правительства    Итальянской    Республики,    которое    передаст
соответствующую  заверенную  копию Акта правительствам всех других
государств-членов, подписавших этот Акт.

     В удостоверение    сего,    нижепоименованные     полномочные
представители подписали настоящий Единый европейский акт.

     Совершено в   Люксембурге   семнадцатого   февраля  в  тысяча
девятьсот восемьдесят шестом году  и  в  Гааге  двадцать  восьмого
февраля тысяча девятьсот восемьдесят шестого года.

 Лео Тиндеманс                              Питер Бэрри
 Уффе Эллеманн-Енсен                        Джулио Андреотти
 Ганс-Дитрих Геншер                         Роберт Гоббельс
 Каролос Папоулиас                          Ханс ван ден Брук
 Франсиско Фернандес Ордоньес               Педро Пирес де Миранда
 Ролан Дюма                                 Линда Чокер

                      2. Заключительный акт

     Конференция представителей  правительств   государств-членов,
созванная  в  Люксембурге  9 сентября 1985 года и проводившая свою
работу в Люксембурге и Брюсселе, выработала следующий текст:

                                I

                      Единый европейский акт

                                II

     Во время  подписания   этого   текста   Конференция   приняла
декларации,  перечисленные ниже и включенные в качестве приложения
к настоящему Заключительному акту:
     1. Декларация об исполнительных полномочиях Комиссии,
     2. Декларация о Суде ЕС,
     3. Декларация о статье 8a Договора о ЕЭС,
     4. Декларация о статье 100a Договора о ЕЭС,
     5. Декларация о статье 100b Договора о ЕЭС,
     6. Генеральная  Декларация  о  статьях  13   и   19   Единого
европейского акта,
     7. Декларация о статье 118a (2) Договора о ЕЭС,
     8. Декларация о статье 130d Договора о ЕЭС,
     9. Декларация о статье 130r Договора о ЕЭС,
     10. Декларация  Высоких  Подписавшихся  Сторон  о Разделе III
Единого европейского акта,
     11. Декларация  о  статье  30  (10)  (g) Единого европейского
акта.
     Конференция также     приняла    к    сведению    декларации,
перечисленные ниже и включенные в качестве приложения к настоящему
Заключительному акту:
     1) Декларация  государства-члена,   председательствующего   в
Европейском  совете,  относительно сроков, в течение которых Совет
выработает мнение о результатах первого  чтения  (статья  149  (2)
Договора о ЕЭС),
     2) Политическая декларация правительств  государств-членов  о
свободном движении лиц,
     3) Декларация правительства Греческой Республики о статье  8a
Договора о ЕЭС,
     4) Декларация Комиссии о статье 28 Договора о ЕЭС,
     5) Декларация правительства Ирландии о статье 57 (2) Договора
о ЕЭС,
     6) Декларация правительства Португальской Республики о статье
59 (второй абзац) и о статье 84 Договора о ЕЭС,
     7) Декларация  правительства  Королевства Дании о статье 100a
Договора о ЕЭС,
     8) Декларация   государства-члена,   председательствующего  в
Европейском совете, и Комиссии относительно компетенции Сообщества
в валютной сфере,
     9) Декларация правительства Королевства Дании  о  Европейском
политическом сотрудничестве.

     Совершено в Люксембурге семнадцатого февраля тысяча девятьсот
восемьдесят шестого года  и  в  Гааге  двадцать  восьмого  февраля
тысяча девятьсот восемьдесят шестого года.

 Лео Тиндеманс                              Питер Бэрри
 Уффе Эллеманн-Енсен                        Джулио Андреотти
 Ганс-Дитрих Геншер                         Роберт Гоббельс
 Каролос Папоулиас                          Ханс ван ден Брук
 Франсиско Фернандес Ордоньес               Педро Пирес де Миравда
 Ролан Дюма                                 Линда Чокер

                            Декларация

                  Об исполнительных полномочиях
                             Комиссии

     Конференция обращается  к  руководящим  органам  Сообщества с
просьбой принять,  до вступления в силу Акта,  принципы и правила,
на основании которых будут определены, в каждом конкретном случае,
исполнительные полномочия Комиссии.
     В этом  контексте  Конференция  предлагает Совету отвести,  в
частности,   первостепенную   роль   процедуре    Консультативного
комитета,  исходя  из  соображений  оперативности  и эффективности
процесса  принятия  решений,  для   осуществления   исполнительных
полномочий,  приданных  Комиссии  в  рамках статьи 100a Договора о
ЕЭС ( 994_017 ).

                            Декларация

                            О Суде ЕС

     Конференция признает, что положения статьи 32d (1) Договора о
ЕОУС( 994_026  ),  статьи  168a  (1)  Договора о ЕЭС ( 994_017 ) и
статьи 140a (1) Договора о ЕВРАТОМе ( 994_026  )  не  препятствуют
возможным    юридическим    полномочиям,    которые   могут   быть
предусмотрены в рамках соглашений между государствами-членами.

                            Декларация

              О статье 8a договора о ЕЭС ( 994_017 )

     Посредством положений статьи 8a Конференция хочет выразить  в
полной  мере  свою  политическую  волю принять до 1 января 1993 г.
решения,  необходимые для завершения создания внутреннего рынка, в
том виде,  как он определен этими положениями, и особенно решения,
необходимые для выполнения программы Комиссии,  изложенной в Белой
книге по внутреннему рынку.
     Установление даты 31 декабря 1992 г.  не имеет автоматической
юридической силы.

                      Генеральная декларация

           О статьях 13 и 19 Единого европейского акта

     Ни одно    из    этих    положений   не   затрагивает   права
государств-членов предпринимать такие  меры,  которые  они  сочтут
необходимыми для контроля за иммиграцией из третьих стран, а также
для  борьбы  против  терроризма,   преступности,   распространения
наркотиков  и  нелегальной  торговли  произведениями  искусства  и
предметами старины.

                            Декларация

           О статье 118a(2) договора о ЕЭС ( 994_017 )

     Конференция констатирует,  что в ходе  обсуждений  по  статье
118a (2) Договора о ЕЭС ( 994_017 ) было достигнуто согласие,  что
при установлении минимальных требований к обеспечению безопасности
и  здоровья  трудящихся.  Сообщество не намерено ущемлять интересы
работников малых и средних предприятий в тех случаях, когда это не
вызвано объективными обстоятельствами.

                            Декларация

                Высоких Договаривающихся Сторон о
              Разделе III Единого европейского акта

     Высокие Договаривающиеся  Стороны,  принявшие  Раздел  III  о
Европейском   политическом   сотрудничестве,   подтверждают   свою
открытость по отношению к другим европейским странам,  разделяющим
те же идеалы и цели. Они готовы, в частности, усилить свои связи с
государствами-членами  Совета  Европы   и   другими   европейскими
демократическими    странами,    с   которыми   они   поддерживают
дружественные отношения и тесно сотрудничают.

                     Политическая декларация

                 Правительств государств-членов
                     о свободном движении лиц

     С целью     способствовать     свободному     движению    лиц
государства-члены   развивают   сотрудничество,   не    затрагивая
полномочий Сообщества, в частности, по вопросам въезда, движения и
пребывания лиц из третьих стран.  Они сотрудничают также в области
борьбы с терроризмом, преступностью, распространением наркотиков и
незаконной  торговлей  произведениями   искусства   и   предметами
старины.

                            Декларация

                Правительства Королевства Дании
            о европейском политическом сотрудничестве

     Правительство Дании  указывает,  что   заключительная   часть
Раздела   III   о  сотрудничестве  в  сфере  внешней  политики  не
затрагивает участия Дании  во  внешнеэкономическом  сотрудничестве
государств-членов Северного совета.

 "Европейский союз. Прошлое, настоящее, будущее.
 Единый европейский акт.
 Договор о европейском союзе"
 Москва, международная издательская группа "Право", 1994 г.